80 
denn aucli, dasz alle Luftofnuiigen aiis einander geben uud sicli 
aufschlitzen“). Her er ganske rigtig en Fremstilling af noget Fak¬ 
tisk, men slet ingen Forklaring, og navnlig ingen Forklaring 
af det for mig saa vanskelige Punkt, hvorledes de gamle Spirakel- 
plader blive erstattede af nye, saa lidt „Speculation“ var dog vistnok 
ogsaa her berettiget. 
Prof. Schiødte har paa et Par andre Steder ombyttet det 
videnskabelige Beviis med „praktiske Prøver eller Contraprøver“; 
jeg kunde her have Lyst til at opfordre en praktisk Mand til paa 
god, sædvanlig Maade at tømme Vinen ud af en Flaske uden at 
tage Tolden af. Noget Lignende finder nemlig Sted ved Tøm¬ 
ningen af de nye Tracheer, kun gaaer Proppen her med i Løbet, 
idet den bliver siddende i den afskudte Larvehud, saa der maa 
laves en ny Prop. Som bekjendt „laves“ i Djto- og Planteriget 
Alt af Celler, og da tilmed en saadan Prop helst maatte laves lidt 
hurtigt, antog jeg, at en større Hob af Celler, liggende paa et 
pasende Sted, dertil var nødvendig. Og for at vise, at Stedet 
eller Cellehoben ikke var grebet ud af Luften, henviste jeg til de 
lignende Forhold hos Bremse-Larverne; her har jeg ogsaa, som Prof. 
Schiødte gjør opmærksom paa, for mange Aar siden hos yngre 
Larver fundet en Cellehob, som jeg rigtignok den Gang tydede som 
en rudimentær Kjertel, en Tydning, som jo ligger ganske nær, men 
ikke siger meget; thi som bekjendt, er det vanskeligt eller umuligt 
4 
ad mikroskopisk Yei at afgjøre Cellernes physiologiske Præg. Som 
ATdne om dette Gab og dets Lukning ved den nye Spirakelplade, 
anseer jeg den lidt fordybede Linie at være, der synes at betegne 
Sammensveifningen af Plade og Peritrem hos saa mange Scarabæ- 
Larver, og som er saa tydelig hos Næshornbille-Larven. 
Det var den ene Afhandling. Vi komme nu til den anden, 
men ogsaa her maa jeg bede at lægge Mærke til Historien om 
dens Fremkomst, da det er mig af høieste Vigtighed, at det kan 
blive tydeligt for Alle og Enhver, at jeg Intet har ønsket mindre 
end at reise Opposition mod min gamle Lærer, ja, at jeg, for at 
iindgaae dette, er gaaet videre end man i Almindelighed fordrer af 
