103 
se flere af disse lysende Punkter, optraadte de i andre Nætter med 
større Mellemrum eller udeblev ganske. Jeg skal sluttelig minde 
om, at et Medlem af en beslægtet Familie, den middelhavske 
Chætopterus variopedatus ligeledes er lysende. 
Nogle Bemærkninger om JE^oecilocJidetiis (Clap.) og 
JDisoma: 
I „Beobachtungen iiber Anatomie und Entwicklungsgeschichte 
wirbelloser Thiere“, 1863, p. 77 beskriver Clap årede forskjellige 
Udviklingstrin af en Larve, som han mener maa høre til en endnu 
ubekjendt Chætopodform, og 11 Aar senere mener han iblandt de 
under Lightning-Expeditionen fundne Orme at have opdaget den 
fuldt udviklede Form, som han giver Navnet Poecilochaetus Fidgoris. 
(Ehiers: Beitrage zur Kenntniss der Verticalverbreitung der Borsten- 
wiirmer, p. 3 og 9, Zeitschr. wiss. Zool. XXY. Bd.) Paa Grund 
af ‘dette Dyrs højst ejendommelige Bygning tør han ikke udtale 
nogen sikker Dom om dets systematiske Stilling, men synes dog 
nærmest tilbøielig til at henføre det til Spionidæ eller Ariciidce. 
I Beretningen om Porcupine-Expeditionens Udbytte nævner Ehlers 
(Op. cit. p. 62) igjen denne Form; men da han kun har seet et 
Par beskadigede Fxemplarer, udtaler han sig ikke nærmere om den. 
Blandt nogle Børsteorme, som Hr. Stud. mag. Petersen i dette 
Efteraar har indsendt til det zoologiske Museum, og som ere ind¬ 
samlede under en Fart med Kanonbaaden Hauch, findes nogle 
Exemplarer af den ovennævnte Claparédeske Larve (tagne i 
Nærheden af Skagen), som jeg maatte antage for et yngre Trin af 
Disoina multisetosuin. Først senere kom jeg ved Benyttelsen af 
Claparédes først nævnte Arbeide til Erkjendelse af dens Identitet 
med den deri beskrevne Larve og blev meget forbauset ved i Poe¬ 
cilochaetus Fulgoris at gjøre Bekjendtskab med dens fuldt udviklede 
Form. Da C lap årede har givet en god Beskrivelse af denne 
Larve, skal jeg her henvise til den og kun gjøre opmærksom paa 
Overeensstemmelserne mellem den og Disoina, hvoraf i det Mindste 
