104 
med Sikkerhed vil fremgaa, at dens systematiske Stilling er ved 
Siden af Disoma og altsaa, saaledes som ogsaa Claparede formodede, 
i Familien Spionidæ. Hovedlappen er ligesom hos Disoma forsynet 
med 4 Øine, af hvilke de bageste sidde nærmere ved hinanden. 
Omtrent i Linie med disse ndgaa et Par store langstrakte Lapper, 
som hos de af mig undersøgte Larver ere endnu større end i Cla- 
parédes Tegning, og som øiensynlig svare til Følercirrerne. Bør¬ 
sterne i første Eing (Claparede Fig. 8) ere lange fremadrettede, vifte- 
formig udspredte ligesom hos Disoma, og fra deres Grund ndgaaer 
ligesom hos denne en stor Bladflig, som dog i Claparédes Teg¬ 
ning snarere kunde ligne et tykt Parapodie. Lignende store Flige 
findes hos de af mig undersøgte Larver ligeledes i Parapodierne til 
anden Eing, og Bugbørsterne i denne saavelsom i tredie Eing ere 
ligesom hos Disoma korte og tykke. I Claparédes første Ar- 
beide opfatter han urigtig disse Børster som Papiller, men retter i 
sin Beskrivelse af Foecilochaetus denne Feil Et meget karakteristisk 
Forhold hos denne Larveform er, at de ryg- og bugcirreligneude 
Vedhæng til Eingene 7 —10 ere meget længere end de øvrige, 
fra en trind kegleformig Basis jævnt aftagende i Tykkelse til de 
gaa over i en smallere cylindrisk Deel, som igjen mod Spidsen er 
lidt udvidet. Ved en Undersøgelse af Disoma vil man ligeledes 
finde, at de paa de tilsvarende Einge siddende ryg- og bugcirre- 
lignende Legemer, som formentlig maa opfattes som en Para- 
podielæbe, have en lignende Form, om de end ere noget kortere 
og mere sammentrængte. Hvad Børsterne angaar, da findes foruden 
haarformige Børster ligesom hos Disoma lange, stive Børster. 
Den af Claparede beskrevne, formentlig fuldt udviklede Form 
afviger derimod langt mere fra Disoma end Larveformen, som den 
dog stemmer overeens med i Besiddelsen af de lange, fremadrettede 
Børster paa første Eing, de tykke stive Børster paa Bugsiden af 
anden og tredie Eing samt de eiendommelige Cirrer paa Eingene 
7—10. Denne Uovereensstemmelse skyldes navnlig Fremstillingen af 
den Deel af Dyret, der maa opfattes som en Hovedlap. Denne er 
nemlig her aldeles rudimentær, idet der foran de store fremadrettede 
