Udførselsgang- omtrent af Længde med Post- 
septale, viid; Tarmceller gulgraa; Spytkjertler 
mindre stærkt bugtede, temmelig vide; L. 10— 
20™'" (, Hjerneganglie paa Kygsiden med 4, sjeld- 
nere 2 — 3, i Fiirkant stillede, hvide Pletter; 
meget faa Iludlegemer): 
8) Perivisceralceller med indtil 4 tydelige Kjerner; 
ved Strandbredder i Tangdynger 
K. fiicoriun n. sp. 
r. lacteus Tauber (Clap.?) 
Ann. Dan. p. 71. 
8) Perivisceralceller med en meget lille Kjerne; 
i Pendestene og Gjødningedynger. (Perivisce¬ 
ralceller bredere og Iludlegemer svagere ud¬ 
viklede end bos foregaaende Art) 
K. sordidus n. S}). 
E. vennicularis Tauber. 
pp. Ann. Dan. p. 72. 
5) Børster i Grupper paa 4—9, de midterste mindst; 
Perivisceralceller 2 Slags; større ovale og meget 
smaa, kort stavformige; Spytkjertler tynde, næsten 
traadformige, bagtil dendritisk grenede; Hjerneganglie 
bagtil uden Indbugtning (; Kecept. seminis med en 
lang, smal, ikke med Kjertier besat Gang): 
G Langelinie, Gilleleie, Helsingør. (Forf.) 
Da Tauber (Undersøgelser over Naidornes kjønsløse Formering, 
Naturil. Tidsskr. 3 K. 9 B. p. 16, p. 70) i det Mindste for Naidernes 
Vedkommende bestrider Leydigs Opfattelse, at Perivisceralcellerne 
danne sig paa Kropbulens Væg, og mener, at disse afsnøres af Tar¬ 
mens Tunica, skal jeg lier fremhæve, at Leydigs Oppfattelse bar fuld 
Gyldigbed for Arternes Vedkommende. Hos E. fncoruvi, 
E. affinis og flere andre, mere gjennemsigtigo Arter er det meget let 
at so, at talrige Perivisceralceller ere fæstede til Kropvæggen ved en 
tynd Traad og svinge frem og tilbage ved de øvrige Cellers Bevægelse. 
Den samme tynde Traad iagttages let paa talrige Celler efter en Ld- 
presning af Dyrets Indhold. Hos 3 Ionoj)tjle 2 )horus ruhro-niveus n. sp. 
danner det, Perivisceralcellerne frembringende. Væv en meget tæt Be¬ 
lægning af Kro})væggen. 
