Gen. Artemia. 
Artemia gracilis Verrill. 
T. I. Fig. 1 a—k. 
A. gracilis Verrill. (70.) S. 235. 
A. monica Verrill. (70.) S. 237. 
A. fertilis Verrill. (70.) S. 238. 
A. utaliensis Lockington. (37 a.) 
A. gracilis Packard. (52.) S. 330. 
Claushavn. Will. Lundbeck. 1889. 
Denne interessante Form, som ikke tidligere er tagen i Grøn¬ 
land og i det hele kun er kendt fra faa Steder i det arktiske Nord¬ 
amerika, er bragt hjem fra Claushavn af Hr. cand. Lundbeck; 
Materialet var ialt 16 Exemplarer, alle Hunner. Da Dyret hidtil 
kun i ringe Grad er gjort til Genstand for Undersøgelse, turde det 
være naturligt først at give en mere detailleret Beskrivelse af det. 
Artemia gracilis , der kun er 12 Millim. lang, er af en over¬ 
ordentlig fin, elegant Legemsbygning og i meget høj Grad gen¬ 
nemsigtig, saaledes at man uden Dissektion kan danne sig et Skøn 
om de indre Dele. Hovedet er mere end 2 1 /2 Gang saa bredt 
som langt og temmelig fladt; man ser tydelig gennem Huden de 
to store Levermasser træde frem, og i Spalten mellem disse er det 
store Nauplieøje beliggende. Dette er bagtil begrænset af en lige 
Linie, fortil af en stærk, konvex Bue, Øjestilkene ere temmelig 
korte, men tykke og brede, Øjnene selv store, visende den for 
Branchiopoderne almindelige Bygning. 1ste Par Antenner ere kun 
af Øjestilkens halve Længde og kun halvt saa brede som Nauplie- 
øjet. 2det Par Antenner ere omtrent dobbelt saa lange som første; 
ved deres Grund ere de meget brede, Inderranden fra et Punkt 
omtrent paa Midten bøjende ud mod Yderranden, saaledes at Inder- 
randen omtrent midtpaa bliver forsynet med en fremspringende 
Knude, nedenfor hvilken Antennerne stærkt aftage i Tykkelse. 
Spidsen ender med en lille Dusk meget fine Haar. — Krop og 
Hale ere omtrent lige lange; i Ryglinien ses uden Præparation 
det lange, normale Phyllopodhjærte liggende, og 2 Klapper ses 
