98 
ses Æggesækken; denne er mindst 3 Gange saa bred som lang, 
dannet af en yderst tynd, gennemsigtig Membran og indeholder 
8—16 store, mørkt brunrøde, undertiden næsten sorte Æg; disse 
fremtræde overordentlig smukt mod den fine, sølvglinsende Æggesæk. 
Æggene ere tydelig nok Hvileæg *) og ere mindst 2 Gange saa store 
og af en langt mørkere Farve end de, vi finde hos Art. salina. — 
Jeg har her dvælet noget udførligt ved Beskrivelsen af denne 
interessante Form, fordi der mulig kan være Tvivl om Bestemmelsens 
Rigtighed. Jeg kan imidlertid ikke se rettere, end at den Art, 
jeg her har for mig, er Verrills Artemia gracilis. Beskrivelsen af 
Hoved og Antenner stemmer godt med de Exemplarer, jeg har haft 
til Undersøgelse, ligeledes de Afbildninger Packard (52), PI. VIII, 
PI. XXII og XXIII, giver af den. Derimod er Ocellus ikke, som 
Packard angiver, triangulær, men af den af mig beskrevne Form. 
6te Endit er ikke „ narrow long ancl aculety triangular u , men 
mere ægdannet og 5te Endit ikke „ rounded u , men netop temmelig 
tydelig retvinklet. Packards Billede og Beskrivelse af Abdomen 
stemmer godt med, hvad jeg har set, kun har han rimeligvis glemt 
at afbilde de ovennævnte Børster paa hvert Led. Halebladene ere 
derimod langt mere udviklede hos min Artemia, end de ere det 
efter Packards Beskrivelse; han siger: „ the cercopoda very skort, 
usually scarcely as long as one-half the width of the terminal seg¬ 
ment of the abdomen u , og P. afbilder heller ikke noget Led mellem 
Cercopoderne og sidste Segment. Jeg skulde imidlertid tro, trods 
disse Afvigelser, at det er Artemia gracilis Verrill, jeg har for mig. 
Netop de to Forhold, hvori Hovedforskellighederne findes, 6te Endits 
O Jeg har her som ogsaa paa de følgende Sider anvendt Ordet Hvileæg 
for "Vinteræg«. »Vinteræg-« og «Vinterknopper» ere Navne, der i 
Dyreriget ere yderst uheldige, da disse samme Æg dannes lige saa 
meget om Sommeren som om Vinteren. I Tyskland bruges Ordet 
«• Dauereiern«, der er uoversætteligt paa Dansk. Ved Udtrykket Hvileæg 
tror jeg, at disse Ægs største Ejendommelighed kort er givet. Ordet 
«Sommeræg» har jeg beholdt for de tyndskallede Æg, om end det 
maa indrømmes, at heller ikke dette Navn er heldigt, idet jeg ikke 
sjældent, navnlig hos Bosminer, har fundet Sommeræg endnu i Januar 
Maaned; dette Forhold hører dog til Undtagelserne. 
