117 
ikke liar sagt sit sidste Ord. D. longispinci-galeata-hyalina ere 
sikkerlig endnu ikke redede ud fra hverandre. G. O. Sars har vist, 
at disse Formers Foraarsgenerationer ere vidt forskellige fra Efter- 
aarsgenerationerne, og man har opstillet selvstændige Arter paa 
disse forskellige Generationer. 
At den grønlandske Form hører ind under longispina-galeata- 
Gruppen, er utvivlsomt, og det er vistnok rigtigst at opfatte den 
som Foraarsgenerationen af D. galeatci. 
Gen. Simoeephalus. 
S. vetulus. (O. F. M.) 
Tab. III, Fig. 8 a—d. 
Daphnia sima. Lilljeborg. (83), p. 42. Tab. III, Fig. 2—4. 
Simoeephalus vetulus. Schødler. (68), p. 18. 
Claushavn 3 /s 90. Lundbeck. — Claushavn 6 !s 92. Traustedt. — Riten- 
benk 10 /s 90. Lundbeck. — Jacobshavn 31 /s 90. Bergendal. 
Denne Form synes intet Steds at optræde i det store Antal 
som herhjemme; den haves kun fra faa Lokaliteter og er overalt i 
Indsamlingerne temmelig sjælden. Arten er særdeles variabel, og 
jeg har netop for at vise denne Variabilitet aftegnet 2 Individer 
fra samme Lokalitet; den ene er Sommergenerationen, den anden 
sen Efteraarsgeneration med Hvileæg. Hvor forskellige de end 
synes, ere de dog samme Art. Man ser, hvor fladt, tiltrykt Hovedet 
er paa Sommergenerationen, hvorimod det bliver højt og dets Under- 
rand indbuet hos Efteraarsgenerationen. Denne sidste er netop 
mod den almindelige Regel langt slankere og mere langstrakt end 
Sommergenerationen og Bagranden lige med skarpt Ryg- og Bug¬ 
hjørne; ej heller Macula cerebralis’Form er konstant; den er meget 
mere langstrakt hos Sommergenerationen. 
Simoeephalus exspinosus. (Koch.) 
Tab. III, Fig. 9 a—c. 
Daphnia exspinosa. Koch. (28.) Tab. XI. 
Simoeephalus exspinosus. P. E. Muller. (41.) S. 122. Tab. I. Fig. 24. 
Danmarksø. Juli 1892. Deichm. 
