138 
Bosmina arctica. 
Af denne Form haves næsten kun Individer med Hvileæg, der 
ere beskrevne ovenfor. De ere altid til Stede i meget stort Antal, 
10—20. I Hunnernes Valvler er der end ikke det fjerneste Spor 
til Ephippialdannelse eller Fortykkelse at opdage. 
Weismann, der har set enkelte Hanner af Bosminerne, men 
aldrig set Hunner med Hvileæg, slutter, at Bosminerne i alt Fald 
hyppigst forplante sig parthenogenetisk, og at kun nu og da enkelte 
$ optræde; her var altsaa efter Weismanns Anskuelser ikke 
dette regelmæssige Skifte af en Række parthenogenetiske Genera¬ 
tioner efterfulgt af en sexuel, som Tilfældet hyppigst er hos 
Daphnierne, men her skulde være et lignende Forhold som det, vi 
genfinde hos Branchiopoderne f. Ex. Apus , Artemia o. a. Han regner 
derfor Bosminerne til en Gruppe for sig, som han kalder for 
acycliske Arter (76) o: de Arter, hvor der ikke finder Skifte Sted 
mellem sexuelle og parthenogenetiske Generationer. Til denne 
Gruppe regnede han ligeledes en Tid lang Chydorus sphæricus, 
men fandt dog senere Hunner med Hvileæg. Det er jo paa For- 
haand næppe sandsynligt, at slige acycliske Arter skulde findes, og 
ogsaa Weismann betragtede selv denne Gruppe som en, der ved 
senere Undersøgelser vilde falde bort. Jeg har selv med disse 
Forhold for Øje undersøgt Bosminerne i bestemte Søer om Frede¬ 
riksborg, rigtignok ikke Bosmina arctica , som aldrig er tagen 
hos os, men derimod den meget nærstaaende Art 
Bosmina obtusirostris, 
ø 
der kun haves fra Grønland med Sommeræg. 
Skønt jeg har undersøgt denne Art i overvættes stort Antal, 
er det aldrig lykkedes mig at se et eneste Exemplar med Hvileæg, 
og af Hanner har jeg mellem de mange Hundrede Exemplarer, jeg 
har iagttaget under Mikroskopet, kun set 2. Jeg har ligeledes 
undersøgt andre danske Bosminer, men aldrig set nogen med 
Hvileæg, og jeg maa for danske Bosminers Vedkommende, efter i 
et helt Aar at have undersøgt enkelte af deres Repræsentanter i 
