174 
Fra Islands Væxtrige. 
Af 
Stefan Stefånsson . 
II. 
Vatnsdalens Vegetation. 
I min første Meddelelse fra Islands Væxtrige omtalte jeg i Korthed 
mit Ophold i Vatnsdalen i Somrene 1888 og 89 og mine talrige 
Exkursioner. Denne Gang har jeg i Sinde at meddele nogle af 
mine Optegnelser angaaende Vegetationens Karakter, Fordeling og 
Sammensætning i denne nordislandske Egn; uagtet disse vistnok i 
flere Henseender ere yderst mangelfulde, kunne de dog muligvis 
hidrage en lille Smule til Oplysning om min Fødeøs Vegetations- 
forhold i Almindelighed. 
Vatnsdalen er ubetinget en af Islands smukkeste Dale. Den 
strækker sig med syd-sydøstlig Ketning op fra Hunabugtens Bund 
til en Længde af omtrent 7 Mil. Dens nordligste Del begrænses 
paa begge Sider af lave Højdedrag, medens den øvrige Del, den 
egentlige Vatnsdalur, om hvilken her nærmest bliver Tale, begrænses 
mod Øst af det høje, paa Dalsiden temmelig stejle Vatnsdals- 
fjall, hvis højeste Punkt (c. 80000 er det saakaldte Jorundar- 
fell, mod Vest af den lave Vatnsdalshåls, en tungedannet Fort¬ 
sættelse af det sønden for Dalen liggende (c. 12—1600' høje) Høj¬ 
plateau G ri m s tungn ah e i 5 i, som lukker Dalen mod Syd, hvor 
den deler sig i to smalle Arme, der kile sig ind i Højlandet; den 
vestligste af disse kaldes Forsæludalur. — Vatnsdalshålsens Øst- 
