200 
Fjeldene, men alle disse Planter voxe saa spredt, at Grusfladerne 
paa Afstand synes næsten eller helt nøgne. Paa nært Hold frem¬ 
byde de derimod et venligt Skue med de mange hvide Blomster og 
de smilende lyserøde Silene acaulis- Tuer. — Jeg kan ikke undlade 
her at meddele en Optegnelse i min Dagbog fra 26. Juni 1888, 
angaaende denne smukke Karakterplante for de islandske „Melar“. 
„Silene acaulis staar 1 ) nu i sin fulde Pragt. De fra lyst til 
noget mørkt violette Tuer med sine Hundreder og Tusender — paa 
en Tue talte jeg 2300 — af Blomster kaste paa flere Steder et 
blaaligt Skær over de ellers saa nøgne „Melar“. Paa en flad 
Grusmark af temmelig stor Udstrækning netop der, hvor Vatnsdals- 
hålsen taber sig i Lavlandet mod Nord, lagde jeg Mærke til, at 
Vejen, som jeg fulgte i sydøstlig Retning, dannede en Grænselinie 
mellem to Felter af noget forskelligt Udseende, et norden for Vejen, 
blaanende af de forholdsvis tætte Silenetuer, og et andet sønden for 
Vejen liggende Felt, tilsyneladende blottet for disse. Jeg indsaa, at 
dette ikke kunde være Tilfældet, og opdagede snart, at Grunden til 
denne tilsvneladende Grænse til Dels var den, at Blomsterne kun 
vare udfoldede paa Sydsiden af Silenetuerne, men især var Aarsagen 
den, at de fleste af Tuerne vendte hele deres blomstrende Flade 
lige imod Syd. Disse hvælvede Puder stille sig nemlig i Reglen 
paa vejrhaarde Steder halvt paa Rand i Læ af en mindre Sten eller 
en anden lille Forhøjning eller Tue, enten dannet efteiliaanden af 
Planten selv eller den har været tilstede i Forvejen. Da denne 
„Melar“strækning hælder svagt mod Nord, have de barske Norden¬ 
vinde og vilde Snestorme, der om Vinteren idelig stryge hen over 
den, i Tidernes Løb tvunget Silenetuerne til at søge Læ og de 
fritstaaende til at indtage denne Skraastilling mod Syd. Naturligvis 
er dette ikke allevegne Tilfældet, men til hvilket som helst Verdens¬ 
hjørne Tuerne vende, saa er det en Regel, at Blomsterne udvikles 
J ) Det bør bemærkes, at Aaret 1888 var «Isaar», Foraaret usædvanlig 
koldt og Vegetationens Udvikling derfor yderst langsom. S. acaulis 
er ellers i fuldt Flor i første Halvdel af Juni og endog sidst i Maj. 
