202 
fugtig, idetmindste om Forsommeren, og lier er Orimmia hypnoides 
fuldstændig dominerende, idet den næsten helt bedækker store 
Arealer, og ind i dette Mosdække vævede Cassiope hypnoides i stor 
Mængde sine moslignende Skud, saa dens talrige, nydelige, livide 
Smaablomster syntes at skyde umiddelbart frem af selve Mosset; 
Pedicularis flammea er ogsaa meget almindelig paa disse paa 
Blomsterplanter ellers saa fattige Mosmoer, som nærmest bør 
opfattes som en Overgangsform mellem Lyngmoen og den udstrakte 
Kærvegetation, der ikke blot bedækker den flade Bund af 
Sænkningerne mellem Bækkene, men i det hele taget alle de lavere 
liggende, ofte næsten vandrette Strækninger af Højlandet, for saa 
vidt disse ikke optages af større eller mindre Søer. 
Man kan let allerede paa Afstand skelne imellem to Variationer 
af denne Kærvegetation, de brunlige Er i o pli orum -Kær, karak¬ 
teriserede ved Eriophorum anpustifolium , og de blaaliggrønne 
Carex-Kær, hvor den blaa- eller graaliggrønne C. ampullacea 
spiller Hovedrollen. Denne Forskel er saa iøjnefaldende, at Almuen 
har en særskilt Betegnelse for hver af disse; den første eller Erio- 
phorumkærene kalder man for „Brokflå“, den anden for „Ljosa¬ 
st arar flå“. De ere ogsaa, hvad Artssammensætningen angaar, 
lidt afvigende. I Eriopliorumkærene ere Carex pulla , C. alpina , 
C. vulgaris og C. hyperborea de mest fremtrædende; i Carexkærene 
derimod er Carex rariflora, C. vaginata og C. vulgaris meget al¬ 
mindelige samt Juncus biglumis. Men i det hele taget er denne 
Højlands Kærvegetation yderst artsfattig, og af tokimbladede Blomster¬ 
planter noterede jeg kun nogle faa, f. Ex. en Dværgform af Carda¬ 
mine pratens i s og en Form af Stellaria crassifolia , som nærmede 
sig til var. elodes. — Nede paa Vatnsdalshålsen er Kærvegetationen 
noget rigere og nærmer sig mere til Dalbundens Kær, skønt den 
ikke er nær saa frodig. Den bestaar hovedsagelig af de alminde¬ 
lige Stargræs, f. Ex. Carex vulgaris, chordorrhiza, rariflora og 
rigida med Indblanding af Eriophorum, som hist og her faar Over- 
liaand over Stargræssene, og Scirpus cæspitosus , som paa sine 
Steder optræder i saadan Mængde, at den bliver den dominerende 
