219 
cftci. Det \ ai ikke, som det ellers beskrives ved Fuglefjeldene 
saaledes, at Taterak’erne ynglede nederst i et . Lag, de større 
Maagei deio\ei i et andet Lag. Ved Foden af Fjeldet ynglede 
ingen Tejster. 1 ) Opad Fjeldet imellem Rederne groede talrige 
Kvanel fÅ.7 'changclica ojfzcinalis) og’ enkelte Røn fSorbus ameri- 
canus). 
Af yngre ikke udfarvede Fugle saas' kun meget faa ved Arsuk 
og langs Kysten Foraaret og Sommeren igjennem. 2 ) De maa 
væsentligst opholde sig helt ude i det aabne Hav 5 dog ses paa 
Rejserne over Atlanterhavet ogsaa forholdsvis faa yngre Fugle. 
De yngre Fugle fælde vistnok hele Sommeren igjennem; idet- 
mindste vare nogle, der bleve skudte i Sommermaanederne i Fæld¬ 
ning. — De fleste af de gamle Fugle vare i Vinterdragt i Begyn¬ 
delsen af September. 
Larus glaueus Brunn. 
Graamaage. 
Larus leucopterus Faber. 
Hvidvinget Maage. 
Hvorvidt man for disse Fugles Vedkommende har at gjøre 
med kun en eller to Arter, tør jeg ikke afgjøre. Dog anser jeg 
de hidtil opstillede Artsmærker, der jo ogsaa variere meget hos 
de forskjellige Forfattere, for lidet tilfredsstillende og ikke tilstræk¬ 
kelige til at .drage en skarp Adskillelse mellem 2 Arter. Er det 
saaledes i hvert Tilfælde forbundet med stor Vanskelighed at ad¬ 
skille to Former, naar man har Fuglene i Haanden, er det efter 
min Mening fuldstændig umuligt at afgjøre, til hvilken Form et 
Individ hører, naar man ser det paa Afstand. Man ser nogle ikke 
synderlig større end Larus canus og nogle saa store som Larus 
marinus, men mellem disse findes talrige Overgange, og i Levevis, 
O Holbøll angiver, at der altid yngler Tejster ved Foden af Fuglefjeldene. 
2 ) Paafaldende er det, at der ved Fuglefjeldet kun saas en ikke udfarvet 
I ugl, medens Collet («Fugleliv i det arktiske Norge«) angiver, at ved 
et Fjeld i Norge, hvor der ynglede en Mængde af disse Fugle, 
8 —10 ikke udfarvede for hvert yngle ude Par. 
saas 
