232 
væsentlig ens Farve, vare sorte med brungule Kanter. Overgum¬ 
pens Fjer vare sortebrune i Midten med gulbrune Kanter; paa 
Grændsen mellem disse to Farver fandtes hos enkelte en svag 
Kosafarve, kun stærkt udtalt hos et Individ. Spidserne paa Vinge- 
dækfjerene, der danne de to Tværbaand over Vingen, vare hos 
nogle gule hos andre hvide, men Overgange fandtes. Alle havde 
en sort Plet paa Hagen mere eller mindre udtalt. Fjerene paa 
Hals og Forbryst vare gullige eller hvidlige, en Del med sort 
Farve langs Skaftet, paa Bugen gullige, ligesaa paa Brystet; hos 
enkelte fandtes her et meget svagt Kosaanstrøg, men intetsomlielst, 
der kunde kaldes rød Farve. 
Den her beskrevne Fjerdragt havde alle de Sidserønniker, der 
i sidste Halvdel af September saas i Arsuk. De fandtes her i 
Mængde, i Flokke paa indtil 30, oftest siddende omkring Husene 
paa Jorden, hvor de søgte deres Føde i Frøet af Græsarter og 
Polygonum aviculare, der voxede her i Mængde. De vare paa 
denne Tid overordentlig tillidsfulde, saa at man kunde gaa dem 
paa faa Skridt nær og let med Kikkert iagttage Enkelthederne i 
deres Dragt. 
Plectrophanes nivalis L. 
Sneverling. 
* 
Den ynglede overalt ved Arsuk og langs Kysten, syntes her 
lige saa hyppig som inde i Fjordene. 
Ved min Ankomst til Grønland 24. April vare Hannerne ret 
almindelige; c. 7 Mil fra Land kom en Hun i Overgangsdragt 
flyvende ombord i Skibet og opholdt sig der i nogen Tid. Indtil 
8 . Maj saas kun enkelte Hunner; derpaa begyndte deres Antal at 
tiltage, og Antallet af Hanner og Hunner var omtrent lige fra 
Midten af Maj. Den fandtes i Foraarstiden saavel ved Husene 
som rundt om paa Fjeldene. I Yngletiden var den hyppig ved 
selve Grønlænderbyen, men saas iøvrigt overalt saavel højt oppe 
paa Fjeldene som i Dalene, endogsaa paa de mindre Øer udfor 
Kysten, hvor man ellers ikke saa nogen af de andre Smaafugle. — 
