247 
Det ses, at kun paa et enkelt, underordnet Punkt stemmer 
denne Beretning ikke overens med Hr. Joensen’s: Navnet paa 
den, der skød Fuglen, angives forskellig. — 
Men selv denne lille Uoverensstemmelse blev, hurtigere end 
ventet, bragt ud af Verden. Allerede i December modtog jeg fra 
Hr. Vicekonsul Bergh de gennem Pastor Johansen paa Vaagø 
indhentede Oplysninger. De hidrøre fra en Mand paa Myggenæs, 
Hr. Joen Abraham s en, én af dem, der i mange Aar have set 
Albatrossen, og lyde i det væsentlige saaledes: 
1. „Sikkert er det, at den for første Gang blev iagt¬ 
tagen i 1860 af 12—14 Mand, som om Foraaret søgte Sulerne 
paa Myggenæs Holm. Den er jævnlig set hvert Aar siden 
af flere Personer, nemlig af dem, som har været og fanget 
Sulerne i Holmen, og at dette Aaremaal ikke er paa Slump, 
ses af, at Kongsbonde Jacob Jensen i 1860 saa den for 
første Gang, da han var efter Sulefangsten Aaret efter, som 
han var konfirmeret.” 
2. „Fuglen har ikke været efterstræbt i den hele Tid 
med Bøsse, men blot paa samme Maade som Sulerne om 
Natten, men da den ikke er truffen blandt Sulerne om Natten, 
er det mislykket; men da den altid om Morgenen igen er set 
blandt Sulerne, har man en Gang allerede fanget den med 
blotte Hænder; ligeledes er den enkelte Gange bleven efter¬ 
stræbt (og omtrent fangen) med Flejestang. Men største 
Grunden til, at den ikke saa meget har været efterstræbt, er, 
at den altid har opholdt sig blandt Sulerne, og da de Fugle 
som bekendt fra Unge til Gamle flere Aar skifte Farve, lignede 
den den ene Slags Suler en hel Del paa Farven, men ikke 
paa Vinger og Næb. Hvorfor den af de fleste udraabtes for 
at være en fremmed Sule, for Albatrosser havde de aldrig 
hørt noget om.“ 
[3. Beretningen om For- og Efteraarstrækket gentages. 
4. Man har kun set én Albatros.] 
s 
