256 
Endnu mindre Grund er der til at tro, at den yngler paa 
Prins Edward Øerne. A. Milne Edwards 36 ) paastaar det 
rigtignok, men henviser kun til Hutton (Ibis 1865, p. 283). 
Hu tt o n siger imidlertid netop det modsatte: „It is never seen on 
tlie Prince Edward Islandsk — Paa Kerguelen er den aldrig 
truffen ynglende. 
Sikre Ynglepladser lindes derimod paa flere Øgrupper i Nær¬ 
heden af Ny Zealand. W. Dougall (Buller 46 )) fandt den yng¬ 
lende paa Auckland-, Campbell- og Antipode-Øerne; paa 
Campbell-Øen saas Hundreder af Reder i en Højde fra 700—1000 
(engelske) Pod over Havet. Ogsaa Pott s 26 ) omtaler den som 
ynglende paa Auckland-Øerne; Buller (Birds New Zeal., Vol. II 
(1888), p. 197) nævner desuden Bounty-Øerne. — Sandsynlige 
Ynglepladser ere Kermadec - Øerne (Cheeseman 47 )) og 
Cliatham-Øerne (Pitt Island) (Travers 21 ); Buller 50 )).- 
Abbott 8 ) beskriver Reden som bygget af dyndet Jord og 
næsten en (engelsk) Fod høj. Dougall (Buller 46 )) siger derimod, 
at den er bygget af Mos og Jord og kun 4 (engelske) Tommer 
høj; Stoffet, hvoraf Reden dannes, tages fra Jorden saaledes, at 
der fremkommer en Rende rundt om Reden, hvorved baade den og 
Æggene holdes tørre. —- 
De af A. Newton 19 ) omtalte Æg vare hvide med faa større 
og mange mindre Pletter af rødbrun Farve; de mindre Pletter 
vare navnlig samlede omkring den butte Ende af Æggene. Disses 
Størrelse var 103 x 66 og 102 x 65 Mm. Det største af to af 
Buller maalte Æg var 109 x 56 Mm. Rugetiden skal vare 60 
Dage (Dougall hos Buller 46 )). 
Albatrossen paa Myggenæsholm. Efter Hr. Vicekonsul Bergh's 
og Hr. Joensen’s udførlige Oplysninger er det udenfor al Tvivl, 
at Myggenæs-Albatrossen i 34 Aar har opholdt sig paa Færøerne. 
Som det var at vente, sige Beretningerne intet om, hvorledes 
den første Gang er kommen dertil. Hvis Sagen kun drejede sig 
om, at denne Albatros var set eller skudt i den nordlige Del af 
