261 
leder enhver anden Fugl fra Vinteropholdsstedet tilbage til Yngle¬ 
pladsen? — Jeg nærer ikke mindste Tvivl om, at Svaret er givet 
ved Slutningen af Hr. Joen sen’s Brev, ved hans Fortælling om 
den „mærkelige SulungeHvad denne „Sulunge u har været, kan. 
man nu kun gætte sig til; den er sikkert forlængst gaaet til 
Grunde; men jeg tror, at de faa Ord, der siges om den, ere til¬ 
strækkelige til at forebygge, at man gætter fejl.' Der kan kun 
tænkes tre Muligheder: den har enten været et Misfoster, en Bastard 
eller en Albatros. At den var en misdannet Suleunge, er lidet 
rimeligt; det siges udtrykkelig, at den „havde Næb omtrent som 
Albatrossen “, altsaa formodentlig baade med Næserør og krogbøjet 
Overnæb; men selv om man vil antage, at Hr. Joen sen kun har 
set det sidste, tilføjer han, at den ogsaa i Farven var forskellig 
fra Suleungerne; begge Afvigelser, baade Næbformens og Farvens, 
kunne ikke godt tænkes forenede hos samme Misfoster. Lige saa 
lidt kan det antages at have været en Bastard mellem to saa vidt 
forskellige Fugle som Albatros og Sule, Arter, der indbyrdes ikke 
ere mere beslægtede end en Pengvin og en Lom, langt mere for¬ 
skellige end Hund og Kat. Kun den tredje Mulighed bliver da 
tilbage: det har været Albatrossens Unge; hvert Punkt i den 
korte Beskrivelse passer; Fuglefængerne paa Myggenæs have sikkert 
haft Ret, naar de, som Hr. Joensen skriver, troede, „at det 
var Ungen til den Fugl“. — Den Omstændighed, at den var 
eneste Albatros paa Færøerne taler ikke herimod. Det siges jo, 
at den aarlig trak Syd paa med Sulerne, det vil sige: dens Bort¬ 
træk skete samtidig med disse Fugles; men den har næppe led¬ 
saget dem stadig i Vintermaanederne, allerede af den Grund at 
dens Føde er af anden Art end Sulernes; snarere har Albatrossen, 
som endnu kraftigere Flyver, søgt betydelig længere sydpaa, langt 
udover Ækvator; men her vilde den da træffe paa Fugle af sin 
egen Art netop ved Begyndelsen af, eller umiddelbart før, Yngle- 
tiden paa den sydlige Halvkugle, og her har den formodentlig 
dvælet, indtil Driften mod den nordlige Yngleplads atter førte den 
tilbage til Myggenæsholm. Der er endog en Mulighed for, at den 
