9 
Udbredelse i Middelhavslandene end den, man nu kjender 1 ). ' Der¬ 
imod kan man ikke godt tvivle om, at Vesteuropa mangler Mus 
mystacinus , Cricetus arenarius og Eliomys dryas, der ligesom Canis 
aureus og Spcilax typhlus, som ogsaa kjendes fra Grækenland, ere 
afgjort østlige Arter. Mus mystacinus var hidtil ikke kjendt fra 
Europa; den var kun funden i Lilleasien 2 ). Cricetus arenarius 
kjendte man fra Egnene ved Irtiscli, Emba, Ural og Volga og fra 
Krim 3 ). Eliomys dryas var kjendt fra Persien 4 ), Lilleasien 5 ), 
Kaukasus 6 ), Øst- og Sydrusland 7 ) og fra Wiens Omegn 8 ). 
Grunden til Grækenlands og Østeuropas Rigdom paa Pattedyr 
i Sammenligning med Vesteuropa er vistnok dels Nærheden ved 
Asien og dels, at Skoven aldrig dér har bredt sig saa stærkt, at 
den har fortrængt den Del af den oprindelige, postglaciale, Fauna, 
t 
der hørte til paa aabent Land; andre Steder i Europa ere Dyr, 
der stillede lignende Fordringer som Cricetus arenarius og Mus my¬ 
stacinus, uddøde, rimeligvis fortrængte af Skovvæxt 9 ). 
’) Boccamelen træder vistnok i de fleste Middelhavslande i Stedet for 
Bruden og Lækatten (cf. p. 15). 
2 ) Danford and Alston: On the Mammals of Asia Minor; Proceed. Zool. 
Soc. London, 1877; p. 279. 
3 ) Pallas: Novæ species qvadrupedum e glirium ordine, 1778, p. 265. 
Pallas: Zoographia Rosso-Asiatica, I; 1831; p. 162. 
Brandt: Bulk Ac. Imp. St. Pétersbourg, tom. XVII; 1859; p. 493. 
4 ) Hvis Eliomys pictus (Blanf.), fra Kokrud i Nordpersien, er = E. 
dryas , hvad Alston (1. c.) tror. 
5 ) Danford and Alston: 1. c. 
6 ) Pallas: Zoogr., I; p. 179. 
Ménétries: Catal. rais. des obj. de Zoologie rec. dans un voyage au 
Caucase; 1832; p. 23. 
7 ) Pallas: 1. c. 
EorAaiioirL: Hnmbi n 3BLpn uepH03eMiioii no.iocti noBO.BKLH 
II AO.IIIHLI CpejUieli H HIDKIieil Boaril (Bogdanof: Fugle og 
Pattedyr fra Tschernosem-(Sortjords-) egnene ved Volga og fra den 
mellemste og nedre Volga-Dal); Kasan, 1871; p. 171. 
8 ) Natterer i: Blasius: Saugeth. Deutschl., 1857; p. 296. 
9 ) cf. Neliring: Dio quaternaren Faunen von Thiedo und Westeregeln; 
Braunschw. 1878; p. 64. (Separat-Abdr. aus Arcliiv fiir Anthropologie, 
Bd. X & XI.) 
