25 
Rækkevidden af Fortændernes Rødder er faldet bort; af de tre til¬ 
bageblevne er den forreste den storste og mest afvigende, med 
Tilvæxt ved den forreste Ende, fordi den ligger dér, hvor Trykket 
mellem Over- og Underkjæben er storst, indenfor den forreste Del 
af i7i. masseter, — den bageste den mindste, ofte vantreven; det 
er den, der mangler helt hos Hydromys ; den mellemste Tand be¬ 
varer det mest typiske Præg, og Udviklingen er derfor lettest at 
følge paa den 1 ). — Hos Cricetus og dens nærmeste Slægtninge: 
Lophiomys 2 ) og de smaa uddøde Former Cricetodon gergovianus, 
var der klin én Arvicola agrestis , der i den ene Overkjæbesido havde 
4 Tænder; foruden de sædvanlige var der en lille enkelt sojleformet 
Tand, der sad bagest i Rækken og altsaa ikke svarede til nogen Tand 
hos nogen anden Gnaver. — Sminthus subtilis (et Spiritusexemplar 
fra Thy har Prof. Steenstrup givet mig til Undersøgelse) med * 4 /3 Kind¬ 
tænder, er ikke, som hidtil antaget, en Mus, men hører enten til 
Myoxiderne eller til deres meget nære Slægtninge Dipodiderne; 
Tænderne minde om Scirtetes. Dens Stilling vil tildels komme til at 
afhænge af Jaculus , der synes at ligne den i adskillige Henseender 
(cf. Beskrivelsen hos Coues a i „Zapodidæ“ i: Coues and Allen: Mo- 
nographs of Nortli-Ainer. Rodentia, 1877; pp. 461 — 79), men endnu 
ikke er sammenlignet med den, og hvis Forhold til Myoxider og Di- 
podider ikke er klaret. 
0 Platacanthomys blev af Blyth, der først har beskrevet den, stillet 
mellem Myoxiderne; senere har Peters (Proc. Zool. Soc. 1865: pp. 397 
— 99, pi. XX) søgt at hævde den nærmere Slægtskab med Musene, 
og til Peters’ Mening har Alston (On the classif. of the order Glires ; 
ibd. 1876) sluttet sig. Men baade i Henseende til Ydre og Hovedskal 
er den i Virkeligheden en fuldstændig Myoxide. Af Kindtænder har 
den rigtignok kun a / 3 , ligesom Musene; men de ere byggede som hos 
de fleste Myoxider, ere altsaa i Form meget forskjellige fra Musenes, 
og i Storrelse ere de indbyrdes mere ens end hos nogen Mus; det er 
den forreste af de andre Myoxiders Kindtænder, der or faldet bort, 
den, der hos Muscardinus er ganske lille. Det eneste Mærke, hvori 
man ellers kunde finde nogen Lighed med Mus, og egenlig det eneste, 
der foruden Tænderne er fremført som Grund til at stille den til 
Musene, er Tilstedeværelsen af en Kam langs Øjehulens øvre Rand; 
men Elementerne til denne Kam, der dannes i Sammenstødslinien 
mellem galea aponeurotica og ligamentum tarsi superius , findes hos 
enhver Myoxide, og at den ikke kan have stor Betydning ses af, at 
dens Tilstedeværelse eller Mangel mellem Musene vexler fra Art til Art. 
I foramen infraorbitale skal Platacanthomys efter Peters ogsaa ligne 
Mus; efter Afbildningen at dømme findes denne Lighed aldeles ikke. 
2 ) Lophiomys (A. Milne Edwards: Sur une nouvelle famille de l’ordre 
