50 
holdsvis svage og ikke fremadrettede; i Underkjæben er en stor 
bageste Ende af Fortandens Kod fortrængt, afskaaren af den bageste 
Kindtand, saa at Tandbulen ikke engang naar op i pr c. condy- 
loideus 1 ). Paa at tygge sin Føde 2 ), Bark, Græs, Lav, har den an¬ 
vendt stor Kraft; alle Tyggemusklernes Virkninger paa Hoved¬ 
skallen ere derfor i boj Grad fremtrædende, og deres Virkninger 
spores ogsaa tydelig i Kindtændernes Storrelse og Form. Kind¬ 
tænderne have navnlig søgt at udvide sig i Breden; i Overkjæben 
have de udadtil kunnet udvide sig temmelig frit; men indadtil er 
der sat en Grændse for deres Væxt, idet nervus trigeminus trykker 
Overkjæbebenets Krop flad paa den indvendige Side, der vender ind 
mod Kilebenskroppene; derefter formes Tandhulerne og efter dem Tæn¬ 
derne, der komme til at se ud som store sædvanlige Markmusetænder, 
hvis fremspringende indre Hjorner ere afskaarne; i Underkjæben er 
det den dybe Grube for en Del af Tindingmusklen, der gjor de 
bageste Tandhulers Yderside flad. Det er Tindingmusklens og 
in. masseters overvældende Styrke, og derimod ikke et særlig 
underjordisk Liv, der betinger Øjnenes ringe Storrelse. Heller ikke 
er det underjordisk Liv, men Kulde, der sætter det ydre Øre ud af 
Brug og bringer det til at forsvinde, ligesom det altid hos Polardyr. 
hos Polarharen, Polarræven og Isbjørnen, er mindre end hos deres 
Slægtninge i sydligere Egne. 
22. Myoxus giis (L.). 2 ad. 
23. Eliomys dryas (Schreb.). 1 J ad., 2 £ pull. Af Halens 
ensartede lange Haarklædning og Tændernes Form har Blasius taget 
Anledning til at stille „Myoxus dryas u nærmest ved Myoxus giis 3 * * * ). 
Men blandt de palæarktiske Syvsovere, der tilsammen danne en meget 
• 
') cf. Nebring: Lange und Lage der Schneidezaknalveolen bei den wicb- 
tigsten Nagetliieren; Zeitschr. ges. Naturw., Bd. 45, 1875; pp. 217—39. 
2 ) cf. blandt andre: Collett: Bemærkninger til Norges Pattedyrfauna; 
Nyt Magazin for Naturvidenskaberne, Bd. 22, 1877. 
3 ) I Blasius’ Oversigt over Underslægterne (Saugeth. Deutscbl. p. 288) 
er den opført som Art under Eliomys ; men dels stemmer Diagnosen 
paa Eliomys ikke med Beskrivelsen af „Myoxus dryas 11 , dels stilles 
den senere (p. 292) udtrykkelig i Underslægten Giis. 
