53 
uddannet til Spring, men er udviklet som Griberedskab, hvorpaa 
dens usædvanlig frie Tommel tyder. — At Sandseredskaberne bos 
Eliomys -Arterne, som sædvanlig hos springende Dyr, ere særlig 
kojt udviklede, viser sig i Snudens storre Længde, i Øjnenes og 
Trommehulernes Storrelse. Af Ojets Storrelse afhænger igjen, at 
Tindinggruben er mindre, fordi Ojets Udvidelse sker paa Bekostning 
af Tindingmusklen; og af Trommehulens Opsvulmning — der er 
stærkest hos E. qvercinus , som ogsaa har betydelig storre ydre 
Øre end E. dryas — afhænger blandt andet, at Nakkebenets Grund¬ 
del er smallere, fordi den trykkes af Trommebenene. 
Oversigt over nogle af de i det foregaaende fremsatte Me¬ 
ninger om Gnavernes Systematik 1 ): 
') Til Sammenligning hidsættes de tilsvarende Afsnit af den nyeste syste¬ 
matiske Oversigt over Gnaverne, af Alston (Proceed. Zool. Soc. 1876; 
pp. 61—98). Peters har (Monatsber. Akad. Wiss. Berlin, 1866; pp. 13 
& 14) givet en kort Oversigt over Muriderne; det udførligere Manu- 
script dertil har Alston benyttet. 
Sect. Sciuromorpha. 
Fam. Sciuridæ etc. 
Myoinorpha. 
Myoxidce. 
Lophiomyidæ. 
Lophiomys. 
Muridce. 
Subfam. A. 
B. 
C. 
D. 
E. 
F. 
Sminthinæ. 
Sminthus. 
Hydromyinæ. 
Hydromys. 
Platacanthomyinæ. 
Platacanthomys. 
Gerbillinæ. 
Gerbillus, Dasymys etc. 
Phloeomyinæ. 
Spalacomys (Nesokia) etc. 
Dendromyinæ. 
Steatomys, Lophuromys etc. 
