72 
Fure, hos de skeletbærende Former begrændset af to fremstaaende 
Lister af Membranen. Det lios Adiniderne herskende Forhold er 
aabenbart det primære, medens Anordningen i en Tverfure maa 
anses for den secundære Tilstand, og Adiniderne maa derfor 
i den phyloge netiske Udviklingsrække være gaaet 
forud for Dinifererne; alle Cilioflagellaterne maa saa- 
ledes afledes af Thecoflagellater og da vistnok af tostraalede 
Former af saadanne. 
Hvilken af de tre Underfamilier af Dinifererne repræsenterer 
nu det oprindeligste Trin, det som knytter denne Familie til 
Adiniderne? Det er aabenbart Dinophyiderne og særligt da selve 
Slægten Dinophysis, som repræsenterer den ældste og 
oprindeligste Tilstand indenfor Dinifererne. Den deler 
med Adiniderne ( Prorocentrum ) den høje sammentrykte Legems¬ 
form , fremdeles Ciliernes Leje ved den forreste Legemspol, men 
afviger bl. a. fra den derved, at Flagellum er rykket fra sit pri¬ 
mære Leje (ved den forreste Pol) langt tilbage paa Bugfladen. Af 
det ejendommelige System af Lister og Pigge, som findes (som 
Begrændsning af Længdefuren) paa Bugfladen hos Dinophysis , 
findes allerede hos Prorocentrum et Anlæg: ved den forreste Pol 
udgaar fra højre Sides Skal en stærkt lysbrydende Pig, som synes 
tæt sammenvoxet med en svagere biydende Liste, hvis Udspring 
ikke nøjere kunde erkjendes. Det hele Apparat findes ved Forenden 
paa Grændsen mod Bugfladen, altsaa ventralt for Flagellum. Ifølge 
sin Stilling er da denne Torn homolog med den bageste af de tre 
i „Hanken“ hos Dinophysis 1 ). 
Fra Dinophysis er nu Udviklingen gaaet i to Retninger, af 
hvilke den ene kun har én Repræsentant, Slægten Amphidinium , 
medens alle Peridiniderne og Gymnodiniderne ere udviklede til den 
anden Side. Den ældste af de sidste Former er Slægten Proto- 
peridinium, som endnu besidder samtlige Elementer af „Hanken* 4 
*) Flagellum angives af Claparéde og Lachmann urigtigt at udspringe 
bagved den 3die Torn. Den udgaar tvertimod lige foran denne. 
