73 
hos Dinophysis: 2 svagere lysbrydende Lister og 3 stærkere bry¬ 
dende Pigge alle udgaaende fra T verfure ns bageste Liste. Proto- 
peridinium repræsenterer saaledes den fælles Stam¬ 
form for Peridiniderne og Gymnodiniderne, og fra den 
er Udviklingen gaaet i to 'Retninger, idet til den ene 
Side de svagere lysbrydende Lister, til den anden de 
stærkere brydende Pigge ere bievne reducerede. Den 
førstnævnte Retning repræsenteres da ved Slægterne 
Peridinium , Protoceratium og Ceratium, den sidste ved Diplo- 
p salis og Glenodinium. 
Hos Slægten Peridinium findes endnu den tavlede Structur af 
Membranen, som var charakteristisk for Protoperidinium (se „Sy¬ 
stemet 41 ); men af de to svagt lysbrydende Lister findes intet Spor, 
t 
medens de 3 Pigge ere vedligeholdte hos P. tabulatum, de 2 hos 
P. divergens. Disse ere her meget stærke og tydelige, medens de 
allerede hos SI. Protoceratium blive noget svagere. Hos denne er 
Membranen heller ikke sammensat af Tavler, hvorimod den viser 
en Structur af netformigt anordnede Lister særdeles tydeligt. 
Længdefuren er — med Undtagelse af den smalle Spalte for Fla- 
gellum — dækket af Membranen. Dette er derimod ikke Tilfældet 
hos Ceratium, hos hvilken Slægt man i Stedet for den smallere 
Længdefure med Flagellum-Spalten finder et bredt ventralt Udsnit, 
som er fuldstændigt blottet for Skelet og strækker sig baade foran 
og bagved Tverfuren. Heller ikke hos denne er Membranen 
sammensat af Tavler, og Piggene, som begrændsede Længdefuren, 
ere her fuldstændigt reducerede, saaledes at der intet Spor findes 
tilbage af „Hanken 44 hes Dinophysis. 
Arterne af Slægten Ceratium sondre sig naturligt i to Grupper, 
og deres Afstamningshistorie ligger ualmindeligt klart for Dagen. 
Den centrale Form indenfor denne Slægt repræsenterer aabenbart 
Ceratium cornutum, idet denne med Hensyn til Membranens finere 
Structur stemmer overens med Protoceratium ; det ventrale Udsnit 
er smallest og Hornene smaa og korte. Fra denne er da til den 
# 
