90 
Hos alle Podostemonacé-Slægter, som jeg hidtil har undersøgt, 
og som ere saa mange, at jeg troer at turde sige: hos alle Podo- 
stemonaceer forekomme Kiselsyre-Afiejringer i stor Mængde. Man 
mærker let, naar man gjør mikroskopiske Præparater af disse Plan¬ 
ter, at der er noget haardt at skære i, og Kniven bliver ødelagt i 
et Øjeblik. Da der ingen forvedede Celler findes i de sædvanlige 
vegetative Dele (undtagen de yderst ubetydelige Vedkar), kunne 
de haarde Dele kun være de Masser, som vise sig at opfylde 
talløse af Overhudens og de nærmest under den følgende Celler, 
og som ogsaa kunne findes længere inde, især omkring Karstræn¬ 
gene. Ved Maceration af Væv i klorsur Kali og Salpetersyre, ved 
Opløsning af Vævene i Svovlsyre, ved Behandling med Saltsyre og 
ved paafølgende Glødning paa Platinblik, samt ved gjentagen Behand¬ 
ling med Saltsyre blive disse Legemer, i alt Fald for den største 
Del, uforandrede tilbage. Derimod opløses de i et Øjeblik ved en 
svag Opvarmning i Flussyre og kunne ogsaa bringes til at svinde 
ved Kogning i Kali. Jeg slutter heraf, at de ere Kiselsyre. 
Deres Former rette sig ganske efter Cellerummene, i hvilke 
de findes; de ere ligefrem Afstøbninger af disse, dog at der under¬ 
tiden er rundagtige Indsnit i deres Omkreds, hvorved der altsaa 
bliver smaa Mellemrum mellem dem og Væggen tilbage (se hos- 
staaende Fig. 1 og 2). De der findes i Parenkymceller, og det er 
de allerfleste, blive derfor mangekantede, omtrent isodiametriske 
Legemer (Fig. 1—4): de der findes i Karstrængenes lange Celler, 
faa en tilsvarende Længde (Fig. 5), og i saadanne lange Celler 
finder man undertiden mere end én Kiselkjærne. I* deres Midte er 
der meget ofte en større eller mindre Hulhed (Fig. 1, 3), og ofte 
ere de i deres Indre ganske fint porøse eller gjennemhullede, og 
Porerne vise sig mørke, som om de vare luftfyldte (Fig. 2, 4, 5); 
Periferien er derimod ganske homogen og glasklar. De ere meget 
skøre og brækkes let itu. 
Jeg har ikke kunnet finde nogen som helst Stilk, hvormed de 
kunde sidde fast paa Væggen eller overhovedet nogen fast For¬ 
bindelse med denne, og saa vidt jeg har kunnet følge Udviklings- 
