108 
Denne i det indiske Arkipelag hjemmehørende Batatas- Art 
viste sig for det første deri overensstemmende med B. eclulis, at den 
var i Besiddelse af nøjagtig den samme ekstraflorale Nektariedan- 
nelse paa Bladet; for det andet frembød den paa Blomsterstilkene 
honningafsondrende Gruber tæt oppe under Bægeret; da jeg endnu, 
ikke har kunnet undersøge Blomsterne af B. edulis , véd jeg ikke, 
om der hos denne Art findes lignende Dannelser, men hos alle 
øvrige af mig undersøgte Convolvulaceer (Convolvulus -, Ipomoea -, 
CcdonyctionQuamocllt-, Pharbitis- Arter) forekomme de ikke. Den 
efterfølgende Beskrivelse gælder altsaa Batatas glaberrima. 
Som Tilfældet er med ikke saa faa Convolvulacé-Arter, ere 
Blomsterstilkene hos den nævnte Plante tydelig kølleformede eller 
omvendt kegledannede. Deres Epidermis er for det blotte Øje glat - 
en svag Forstørrelse viser os den imidlertid bedækket med talrige, 
meget smaa, skiveformige Trikomer, i høj Grad lignende dem, der 
som bekendt forekomme hos Hippuris. Ved disse svagt slim-afsond- 
rende Haar vil jeg ikke dvæle længere; noget nyt er der ikke heri. 
Umiddelbart oppe under Bægeret finder man fire korte Spalter 
ind i Stilkens Barkvæv (smig. Træsnit Fig. 1 n; samt Tab. I Fig. 1); 
jeg har ofte om Morgenen set en stor, klar Honningdraabe sidde 
uden paa hver. Herved er det nu interessant at bemærke, at disse 
Nektariespalter have en bestemt Stilling. Hver Blomst er saaledes 
stillet, at andet Bægerblad vender ind imod Moderaksen, medens 
dets tvende Kande vende tilhøjre og tilvenstre; nedenfor hver Kand 
befinder der sig en Honningspalte, og desuden én ved Grunden af 
den indad pegende Rand af Bægerblad 1 og 3, d. v. s., første Bæger¬ 
blads anodiske, andets katodiske Side; der kommer med andre Ord 
to Nektarier paa hver Side af Blomstens Medianplan, saaledes at 
Transversalplanen gaar imellem hvert Pars tvende Organer. Da 
Honningspalternes Farve er ganske den samme som Omgivelsernes, 
og da deres tæt sammenknebne Rande ligge i Højde med Stilkens 
Overflade, falde de ikke let i Øjnene, og dette er vel Grunden til, 
at de hidtil ere oversete. 
