119 
ningkirtelen dannes ved subepidermale Delinger, hvorved Periblem- 
lagene tiltage i Antal; Kirtelen er altsaa egenlig en lav Em ergen s. 
For den rette Forstaaelse af Vævforholdene i Kirtelen vil ‘et 
Overblik over Frugtskallens Bygning i Almindelighed være paa sin 
Plads. Den indvendige Overhud er tyndvægget og smaacellet; 
efter den følger et tyndvægget, sammentrykket Parenkym, der navn¬ 
lig paa senere Udviklingstrin er rigt paa store Cellemellemrum; 
i det befinde Ivarstrængeno sig, ordnede i én Række; derpaa træffe 
vi et tæt, parenkymatisk Væv af afrundede, temmelig tykvæggede 
Celler, som udadtil begrænses af et enkelt Lag, meget langstrakt¬ 
pris m atiske, af ren Cellulose dannede Celler, hvis Lumen for¬ 
medelst de radiale Vægges Tykkelse er meget snævert, navnlig paa 
Midten; disse Prismeceller viser os det andensteds fra 1 ) vel be¬ 
kendte Lyslinje-Fænomen med udmærket Tydelighed selv ved almin¬ 
delig Lupeforstørrelse. Udenfor Prismelaget beklædes Frugten af 
den af et enkelt Cellelag dannede Overhud, hvis Ydervægge ere 
stærkt fortykkede og overtrukne af en tydelig afsat, med smaa 
Vorter udstyret, gullig Kutikula; i disse Overhudsceller findes store 
Krystaldruser indlejrede i Cellevæggen 2 ). Det ovennævnte, inden¬ 
for Prismelaget liggende Parenkym, er som yngre, o: paa den halv¬ 
modne Frugt, opfyldt af Stivelse, som i den modne Skal har givet 
Plads for et amorft, brunt Indhold, der giver hele Kødden f dens 
sortebrune Farve. For det blotte Øje viser Nelumbonødden sig ud¬ 
vendig oversaaet med fine Punkter, undtagen i Egnen om dens 
Poler. Disse Prikker ere fine Porer eller Cellemellemrum i Prisme¬ 
laget, der udmunde gennem en Spalteaabning i Overhuden; de tjene 
uden Tvivl til Gennemgang for Vandet, for at dette ved Spiringen 
skal opbløde Skallen desto hurtigere. Ved Porerne bøjer Lyslinjen 
udad, hvilket f. Eks. ogsaa er iagttaget hos Marsilia , Canna o. a. 
Der finder i det hele taget stor Overensstemmelse Sted mellem 
Marsilia'& og Nelumbo's Frugtskalbygning. 
*) Cfr. navnlig: Russow: Leitbiindel-Cryptogamen, 1875, Tab. III, Fig. 21, 
samt Tab.IV. Junowicz: Die Lichtlinie in den Samenschalen. Sitzber. 
d. Acad. d. Wiss. Wien. 1 Abth. 1877. 
2 ) Rosanoff: Botanische Zeitg. 1867. 
