123 
Udvikling frembyder intet, som ikke lader sig udlede af den fær¬ 
dige Tilstand. 
V. Det ekstraflorale Nektarium hos 
Qualea G est a si anu. 
I 1875 har jeg meddelt nogle Studier, som jeg havde haft 
Lejlighed til at gøre over de ved Bladenes Basis anbragte Kirtler 
hos Qualea Glaziovii 1 ); ved Hr. Docent Warmings Velvilje er 
jeg senere bleven sat i Stand til at undersøge nogle ganske tilsvarende 
Dannelser hos Q. Gestasiana, opbevaret i Alkohol, og jeg tillader 
mig her at meddele mine Eesultater, som for øvrigt kun ere lidet 
forskjellige fra dem, hvortil jeg den Gang kom. 
Det udvoksne Nektarium 2 ) afviger fra det hos Q. Glaziovii fore¬ 
kommende derved, at det er af tydelig og udpræget Kraterform. 
(Yinglasform); det har for Besten samme Stilling som hos hin. Jeg 
drog af forskjellige Omstændigheder for Q. Glaziovii's Vedkommende 
den Slutning, at Kirtlerne her vare Emergenser og ikke Akselblade. 
Denne Anskuelse styrkes af det, der lader sig iagttage hos Q. Ge¬ 
stasiana ; her har jeg nemlig haft nogle yngre Stadier til min Baa- 
dighed, hvor Akselblade vare til Stede samtidig med Nektarierne 
(Træsnit, Fig. 4). 
Disse have Form af korte, fra Stængelen lodret udstaaende 
Cylindre, som i Spidsen ere tragtformig fordybede. Denne Fordyb¬ 
ning skyldes ikke en Ødelæggelse af Vævet (saaledes som det var 
Tilfældet med de ældre Nektarier hos Q. Glaziovii), men en allerede 
paa et tidligere Udviklingstrin begyndt, stærk Hævning af Banden; 
vel har mit Materiale ikke tilladt mig at faa de alleryngste Udviklingstrin 
at se, men de tidligste, jeg har sét, vise det alligevel med stor 
Tydelighed. Nektariet, som ingen Karstræng indeholder, men er 
en rent lokal Udvikling af Stængelens Barkparenkym, er overtrukket 
0 Cfr. V. Poulsen: Trikomer og Nektarier; Nat. Foren. vid. Medd. 1875 — 
76, pag. 273. 
2 ) Jeg benytter denne Betegnelse uden videre, skønt jeg selvfølgelig ikke 
har kunnet iagttage nogen Honningfrembringelse, men kun slutter mig 
per analogiam til Funktionen. 
