152 
den proximale Ende, men at det dog kun har været meget lidt, 
næppe mere end netop selve Ledfladen, som har manglet. Man 
kan endvidere tydeligt se, at dette Taaled, selv førend det led 
denne Skade, højst kan have været tre Gange saa langt som tykt, 
og paa ingen Maade kan have havt nogen Lighed med Palamedeernes 
temmelig spinkle og meget lange Taaled. Derimod peger dette Ben 
efter Afbildningerne at dømme ikke mindre tydelig end de virkelig 
opbevarede Fragmenter af de andre Knogler hen paa Nanduen, og 
det kan vist ikke betvivles, at det har været det første Led af 
Mellemtaaen af en Rhea. 
Om den Rhea -Art, hvilken de oven omtalte Knogler tilhøre, er 
den samme som den nulevende Rhea americana, er for Tiden ikke 
let at afgjøre; jeg har paa de sparsomt foreliggende Levninger ikke 
bemærket noget, som kunde modsige denne Mening, og jeg antager 
derfor ganske vist ogsaa, at Fortidens og Nutidens Nandu ere en 
og samme Art; men det maa indrømmes, at rigeligere Fund af 
Knogler af Fortidsfuglen muligvis kunne bringe Forskjelligheder for 
Dagen, som de utilstrækkelige foreliggende Knoglestumper ikke lade 
formode. 
Men er den her fremsatte Opfatning af de hidtil som Knogler 
af en uddød gigantisk Alectoride tydede Levninger rigtig eller i 
alt Fald i Hovedsagen (o: hvad Slægtsbestemmelsen angaar) rigtig, 
ser man let, at den i meget væsentlig Grad maa forandre den 
hidtil herskende Mening, at alle de Love, der gjælde med Hensyn 
til Forholdet mellem Sydamerikas sidstforsvundne og nulevende 
Pattedyrskabning ogsaa gjælde for Fugleklassen; det viser sig 
tværtimod nu, at der er en gjennemgribende og vigtig Forskjel til 
Stede. Der er aldeles ingen Antydning til, at Fugleklassen skulde 
have besiddet saadanne store uddøde Former, som kunne siges at 
have staaet i et nogenlunde lignende Forhold til de nulevende 
Fugle, som de gigantiske uddøde brasilianske Pattedyr have frem¬ 
budt til den nulevende Pattedyrfauna. 
Det er ikke min Mening ganske at benægte, at der blandt de 
