160 
kun brusket; naar den i nogen Tid »liar været underkastet Maceration, 
og den bruskede Del derpaa fjærnes med en Børste, fremkommer 
der et Hul, livorigjennem man fra Hofteskaalen ser ind til den 
porøse Overflade af Hoftebenets tilstødende Ende. 
Der er ikke noget Tegn til, at dette Ben skulde være groet 
sammen af flere tidligere adskilte Stykker eller med andre Ord 
være forbenet fra flere forskjellige Punkter; det synes mig derfor 
snarest at maatte antages for en Epifyse eller et Supplement til et 
enkelt af de tre Ben eller Elementer i os innomincitum , og da 
navnlig til Hoftebenet; vilde man henregne det til noget af de 
tvende andre Elementer eller anse det for et selvstændigt fjerde 
Element, vilde det sidst nævnte Ben være ganske afskaaret fra Hofte¬ 
skaalen, livad der jo ellers næppe nok kan findes noget Exempel paa; 
tbi om Hoftebenet hos Myogale i strængeste Forstand kan siges at 
være ganske fortrængt fra Hofteskaalen, vil dog bero paa, hvorledes 
man forklarer det „forkalkede Bruskstykke“, som efter Leche ligger 
foran Sædebenet og i Forbindelse med dette udelukkende danner 
hele acetabulum; saa vidt jeg kan skjønne efter Museets just ikke 
gode, for mig staaende Skelet af Myogale pyrenaica (hvis jeg ikke 
fejler, netop det, paa hvilket han gjorde sin interessante Iagttagelse), 
er Forholdet hos Myogale det samme som hos Bæltedyrene, kun 
synes Benpladen mig hos disse sidste ikke egentlig at være eller 
kunne kaldes „ein verkalktes Knorpelstuck“. Bæltedyrknoglen fore¬ 
kommer mig i det hele at svare til det saakaldte „os cotyloidien“ 
med den Forskjel, at den ikke blot som ellers er skudt ind mellem 
Sidebenets tre Elementer, men tillige har lagt sig helt ud over og 
dækker Bagenden af det ene af disse, Hoftebenet. At „os coty- 
loidien“ ogsaa hos visse andre Pattedyr staar i nærmere Forhold 
til Hoftebenet end til Sædebenet eller Skambenet, tror jeg at se 
en Antydning til hos en ganske ung Otaria jubata (Forst.), hvis 
Skelet jeg for mange Aar siden fandt liggende paa Stranden paa 
den nordligste af de tre største Chincha-Øer; Hofteskaalbenet, „os 
cotyloidien“, er rigtignok her endnu skilt fra ethvert af Sidebenets 
tre Elementer, men af disse ere dog Sædebenet og Skambenet 
