193 
Som meget ung (lfi Mm.; jeg forbigaar de af Emery afbildede 
tidligere Trin) har Trachypterus iris, efter den nævnte Forfatter, 
Bugfinnerne, der fremstilles som sexstraalede, og Rygfinnens 
første femstraalede Afsnit forlængede i overordentlig 
lange Traade, der ere, Bugfinnernes to Gange, Rygfinnens lien- 
og Bugfinnerne overordentlig forlængede; Ganebenene beskrives som 
tandede („hérissé d’une rangée de pointes disposées en carde“). Der 
er i flere Punkter en mindre god Overensstemmelse mod Bonellis Figur 
og Beskrivelse, som Risso ogsaa erklærer for meget slette, hvad de 
dog egentlig ikke synes mig at bære Præget af; Rissos egen Be¬ 
skrivelse er i al Fald paa flere Punkter mindre tydelig. — Om „TV. 
repandus “ Metaxa er mig ikke andet bekjendt, end hvad anføres af 
Canestrini 1. c. p. 194. Der oplyses dér intet om Størrelsen, men 
forudsat at denne kun er ringe, kunde den veb opfattes som et tidligt 
Led i de mere bekjendte Trachypterers Udviklingsrække. Lowes „ T. 
gryphurus“ fra Madera (Procced. Zoolog. Soc. 1850, p. 248) skulde især 
være kjendelig paa den glatte, ikke tornede Sidelinie. Det vilde 
selvfølgeligt være ønskeligt at se denne Karaktér verificeret paa ny: 
Sideliniens smaa Torne kunne overses hos større Individer, men dog 
endnu være erkjendelige for Følelsen, og de kunne være temmelig 
afslidte, naar Fisken er bleven skuret mod den sandede eller stenede 
Bred. 
Fra Chiles Kyst kjendes Tvacliypterus altivelis lvner (Sitzungs- 
berichte der matkem. naturv. Cl. d. k. Ak. d. Wiss. Wien, XXX1Y, 1859, 
g, 487—42, pi. I), beskrevet efter et 20^2 Tomme langt Exemplar. 
Der er vistnok al Sandsynlighed for, at denne Form er en fra de 
middelliavske forskjellig Art: der er Anledning til at notere, at 
den har Nakkefinne og Bugfinne, skjønt ingen af dem af særdeles 
Længde; hvor vidt der med Ret tildeles den kløvede Halefinnestraaler, 
derom kan det maaske være tilladt at tvivle, da disse Straaler hos 
alle andre Trachypterus- Arter egentlig ere udelte, men rigtignok, 
naar Finnen er læderet, have en vis Tilbøjelighed til at spalté sig 
eller optrevles. Den Formodning er udtalt, at den af Philip pi efter 
et Fotografi beskrevne T. Weychardti (Ueber eine neue Art Trachyp¬ 
terus aus dem chilenischen Meere, Arcliiv f. Naturg., 40ter Jalirg. 
1874, 1 Bd., S. 117—21, pi. III), 125 Mm. lang, i flere Henseender 
analog med „T. spinolæ u , men temmelig ufuldstændig kjendt, vel kunde 
være Ungen af Tr. chilensis ; dette er højst sandsynligt, men mere kan 
derom ikke siges; for saa vidt bestyrker den den Antagelse, at de for- 
skjellige Trachypterus- Arter undergaa analoge Hemimetamorfoser: men 
derom kunde der da fornuftigvis ingen Tvivl være. 
Bleck er s Tr. semiophorus er mig kun bekjendt af Navn. Jeg 
kan derfor ingen Mening udtale om dens I orhold til andre Arter. 
13 
Vidensk. Meddel, fra den naturh. Foren. 1881. 
