205 
hos enkelte af de mindre Exemplarer; lios de andre mangle de nu 
helt, men have stundom været kjendelige (ligesom Finnernes røde 
Farve) endnu ved Ankomsten. Sluttelig kan bemærkes, at da 
Halefinnen i Almindelighed kan rettes saa at sige lige bagud, synes 
det mig lige saa berettiget at antage denne Stilling for den nor¬ 
male som den subverticale, hvori den i Almindelighed afbildes, og 
som maaske er den naturlige hos de meget unge Former. Det fore¬ 
kommer mig i al Fald tvivlsomt, om denne Halefinnens lodrette 
Stilling bør optages i Slægts- og Familiekarakteren 1 ). 
Indvoldene vare hos intet af de Individer, som aabnedes, saa 
godt bevarede, at jeg derpaa vil støtte Angivelser om anatomiske 
Forhold. Hos et af Exemplarerne fandtes Maven stærkt udspilet 
af smaaliakket Tang, Blæretang og Florideer, hvilket selvfølgelig 
ikke kan være Vaagmærens naturlige Fødemiddel, men maa være 
optaget i Mangel af bedre i Nærheden af Kysten paa Stran¬ 
dingsstedet; hos et andet vare lignende Stoffer i det mindste op¬ 
tagne i Svælget. To af de større havde Generationsorganerne mere 
udviklede, skjønt forholdsvis ikke af noget stort Omfang; de meget 
langstrakte, men simpelt byggede Æggestokke indeholdt en Uende¬ 
lighed af yderst srnaaÆg; Sædstokkene vare ligeledes meget lang¬ 
strakte og smalle, men tillige ikke lidet bugtede og lappede. 
2 . 
I Efteraaret 1852 modtog Museet gjennem sin trofaste Korre¬ 
spondent, Hr. Sysselmand H. Muller, en i Salt opbevaret, nogen Tid 
iforvejen ved Færøerne indstrandet Regalecus eller Gymnetrus, „Silde- 
konge“ eller „Sildetust“, som den i Norge benævnes. Exemplaret var 
desværre stærkt beskadiget: baade Hoved og Rygfinne manglede, 
Bug- og Brystfinnerne vare afbrudte og Kroppen skaaret i 8 
Stykker. Skelettet blev præpareret, opbevaret tørt, og som saadant 
er det ophængt i et af Musæets Udstillingsskabe. Af de Opteg¬ 
nelser om dette, trods sine Mangler ved sin Sjældenhed værdifulde 
0 Dav 1. c. pp. 21G og 217. 
* 
