242 
W. Thompsons „ Couchia minor u (Annals of natural history, Vol. II, 
1839, p. 408, pi. XYI, hg. I) 1 ) med meget lange, i deres ydre 
Hælvte sortfarvede Bugfinner, kun er den yngre Form af samme 
Art; — hvortil dog kan bemærkes, at da Thompson slet ingen 
Tentakler iagttog hos sin Form, have vi egentlig ingen Vished for, 
at han ikke har liavt Unger af en af de andre Motella- Arter for 
sig 2 ). Under Henvisning til de store Forskelligheder i Habitus, 
Karaktér og Naturel hævde de skandinaviske Forskere med Styrke 
Artens Selvstændighed og Forskjellighed fra Motella mustela , i 
hvilken Opfattelse de bestyrkedes ved at have for sig Unger af 
denne sidste Art med alle dennes Karakterer, der kun vare ‘ 3 U 
Tomme større end deres „Af. argenteola 1 ’ 1 ’ 3 ). — I)e af v. Duben 
og Koren indsamlede Exemplarer og disse Forfatteres Beskrivelser 
ligge ogsaa til Grund for Redegjørelsen for „ Motella argenteola^ i 
Nilssons „Skandinavisk Fauna, IV, Fiskarna“ (1855), S. 590—93. 
I det Lys, hvori man nu maa se Sagen, efter at man hos saa 
0 De to andre Smaafigurer paa samme Tavle skulle forestille „C. argen- 
teola Mont.“ (hg. 2) og „C. glauca“ (hg. 3), men afbildes begge med 
5 Traade eller Tentakler paa Hovedet. Der oplyses ikke noget om, 
hvorfra W. Thompson havde sin saakaldte ,, C . argenteola" , hvilken 
han jo iøvrigt ikke (som ovenfor antydet) ansaa for forskjellig fra 
„C. glauca “, hvorfor han forenede dem under det ældre, montagu ske 
Artsnavn. 
2) Sammenlign den længere Udvikling i „Annals' 1 1. c. pp. 408—12 eller 
i „Natural History of Ireland“, IV, pp. 188—92 (1856). — Med Hen¬ 
syn til den af Couch (Fish. Brit. Isl. 1. c., de to nederste Figurer) 
meddelte Afbildning af „Thompsons midge“ maa bemærkes, at den 
Stilling af Bughnnerne, som baade der og i Beskrivelsen tillægges 
den, er lige umulig, hvad enten han virkelig havde „ Motella minor“ 
eller, som Gray mente (1. c. p. 121), unge Coryphæner for sig. 
3 ) „Couchia argenteola “ og „C. glauca 11 bleve først igjen holdte ude fra 
hinanden — maaske dog ikke paa den allerrigtigste Maade — af 
Giintlier, som (Cat. IV, p. 363—64) paa den anden Side henførte Mon- 
tagus „ Gadus argenteolus li med Tvivl til „ Couchia argentata (Rhdt.)“. 
Der forelaa ham af den tricirrate Form et 3 Tommer langt Exem- 
plar fra Grønland (altsaa vistnok den ægte „Af. argentata u ) og 4 
„lialvvoxne og unge“ fra Atlanterhavet (snarere vel Unger af M. vul- 
garis eller mediterranea ?). „V. 3‘‘ for begge „Couchia 1 "- Arter er 
øjensynlig urigtigt. 
