7 
ved IV. III. I. II. 
35 . 26 27 30 Fod over Havet ^ 
og da Afstanden mellem IV og II udgjør 3400 Fod, er man be- 
I 
rettiget til deraf at drage den Slutning, at Grønsandstenens 
Lag maa være aldeles vandrette, i det Mindste kan der 
ikke paavises noget Fald mod OSO. Da det nu var godtgjort, at 
den fortsætter sig længere mod V., end man tidligere havde havt 
Lejlighed til at iagttage, var det naturligvis ønskeligt at udvide 
Undersøgelsen endnu længere i denne Ketning, end der oprindelig 
var paatænkt, skjøndt man her maatte være forberedt paa maaske 
først at maatte trænge ned igjennem Eullestensformationens løsere 
Lag. Der valgtes en Lavning ved Spanager (V), hvor Kjøge Aa 
har udgravet et Leje, men ikke saa dybt som i „Skovhus- 
vænget“. De øvre Lag vare: 
4 Fod Grus, 
10 •— kalkholdigt Rullestensler, 
3 ■— graat Rullestensler, 
5 — Rullestensgrus, 
der indeholdt de almindelige Stenarter, blandet med en stor Mængde 
Grønsandsten og Grønsandskalk, der lod formode, at man nærmede 
sig den faststaaende Grønsandsdannelse, hvilket ogsaa bekræftedes, 
idet der derunder fandtes: 
1^2 Fod Grønsandsten med Flint, 
IIL 3 — løsere Grønsandsten, 
2 V 2 — Grønsandsten med noget Grønsandskalk. 
Formationens Tilstedeværelse her var altsaa beviist, men da Stedet 
ligger udenfor Vallø Stifts Omraade, ansaa vi os ikke berettigede 
til at føre Undersøgelsen videre, og som Følge deraf blev Salt¬ 
holmskalken og Limstenen ikke naaet, uagtet der ganske vist var 
stor Sandsynlighed for, at Grændsen mellem Grønsandsten og Salt¬ 
holmskalk ikke kunde ligge meget dybere og vilde maaske være 
naaet ved at have fortsat Boringen et Par Dage til. De bevilgede 
Midler vare nærved at slippe op, og hidindtil havde vi saagodtsom 
