sten, men ingen G røn sand s ten. I denne Dybde (32 Fod 
under Jordsmonnet, 17 Fod under Havets Overflade) naaedes Lim¬ 
stenen der bestod af meget løs Bryozolialk med lidt Flint dybere 
nede. Efter de i det vestligere Parti gjorte Iagttagelser over Lej¬ 
ringsforholdene mellem Grønsandstenen, Saltholmskalken og Lim¬ 
stenen kunde det anses for sikkert, at den første ikke fandtes her, 
hvortil kommer, at tidligere foretagne Boringer i og ved Kjøge 
havde ført til samme Kesultat. 
Den Afskuring, som Kridtformationen har været udsat for i 
Glacialperioden, har naturligvis i høj Grad forandret dens oprinde¬ 
lige Overflade, idet der af denne er bortskaaret saameget desto 
større Masser, som Lagenes Modstandskraft har været 
ringere, eller eftersom det enkelte Punkt paa Grund af Belig¬ 
genheden har været mere udsat for Angreb af Isen og 
de ved den bevægede Sten- og Grusmasser. Dette ser man be¬ 
kræftet saagodtsom allevegne, hvor Kridtformationen er blottet, og 
efterat man nu har lært Lejringsforholdene i det „Nyere Kridt“ 
ved Kjøge Aa at kjende, er det let at forstaa, hvorfor Kridtfor¬ 
mationens Overflade i dette Parti frembyder saa stor Forskjellighed 
i de der optrædende Stenarter. De øvre Lag af det „Nyere Kridt“ 
ere nemlig her bortskaarne til en større Dybde i samme Forhold, 
som Punktet har en østligere Beliggenhed, og Aarsagen til at 
Grønsandsdannelsen i „Skovhusvænget“ og Vest derfor., i Ketningen 
af Spanager tildels er bleven skaanet for den Ødelæggelse, der har 
ramt de østligere Partier, skyldes det lille Parti af fastere Salt¬ 
holmskalk ved „Limgravene“, der under Afskuringen har værnet 
for det Vest derfor liggende Grønsandsbassin i „Skovhusvænget“. 
Ligeledes maa Grunden til at det midterste Parti her rager op til 
en noget større Højde, end baade Øst og Vest derfor, alene søges 
i den Omstændighed, at Grønsandstenen paa.dette Sted har havt 
et beskyttende Dække af fast Grønsandskalk, hvoraf der endnu 
findes et Lag paa 21 Tommers Mægtighed. Dens Oveidlade har 
en Mængde Skurstriber, der gaa fra ONO. til VSV., som viser i 
hvilken Ketning Afskuringen er foregaaet. Overfladen af det 
