35 
Ved en smal Tværdal, der som en Fortsættelse af dette Slette¬ 
land strækker sig mod Nordost tværs igjennem Øen til den paa 
Nordkysten sig indskjærende lille Fjord Saltriver, er det ovenfor 
omtalte vestlige Høiland tydeligt adskilt fra det mindre østlige 
Høiland, som opfylder omtrent hele den smallere østlige Del af 
Øen og hestaar af en langs Midten løbende Hovedkjæde med gre¬ 
nede Udløbere mod Nord og Syd. 
De bøieste Punkter i dette Høiland ere Signal Hili og Jacobs 
Peak nær Cbristianssted (855' og 780'), Cotton Grove Bakker 
længere mod Øst (860') og de to spidse Goat Hiils nær Østpynten 
(610' og 660'). Paa sin nordlige Side giver dette mindre Høi¬ 
land Plads dels for en smal Slette langs Kysten , dels for mindre 
Dalstrøg, som blive bredere udadtil mod Havet, og paa sin syd¬ 
lige Side for lignende større eller mindre Dalstrøg. 
Disse mod Havet sig udbredende Smaasletter have alle en 
flad sandet Strandbred og ere adskilte indbyrdes ved Udløbere fra 
Hovedkjæden, der ved Kysten ende i smaa steile Klippeforbjerge 
af forskjellig Høide. 
Høidedragenes Masse er i Hovedsagen en Lerskifer af for- 
skjellig Farve, mest graa eller brun, hvis Lag ere bævede i for- 
skjellige Vinkler, i enkelte Kløfter endog paa 90°, og som ofte 
igjen ved Tværkløftninger ere delte i Støtter og Stykker, der ved 
Fugtigbedens Indvirkning let brækkes løs og forvittre. " 
Det store sydlige Sletteland bar et Underlag af Kalk og 
Kalkmergel, som paa enkelte Steder, navnlig i de ovenfor omtalte 
mindre, isolerede Høidedrag nær Sydkysten, træde op til Øverfladen, 
medens Slettelandet iøvrigt over dette Kalknnderlag bar et flere 
Fod tykt Lag af Muld og Ler, som i Tidernes Løb er nedskyllet 
fra Høilandet og som danner den frugtbare, dyrkelige Jordskorpe, 
og klin enkelte mindre Strækninger, især i den sydvestlige Del, 
ere bedækkede med Sand, der ofte er rødt og jernholdigt. 
Denne Kalkformation bører ifølge Prof. Ørsted^) til den 
9 Bergsoe; Den danske Stats Statistik, 4de Bind, S. 566. 
O* 
O 
