49 
Det var dog først efter Negeropstandeii paa St. Domingo i 
Slutningen af forrige Aarliiindrede, at Siikkerdyrkningen naaede sit 
største Omfang, idet Productionen af Sukker paa hin 0 omtrent 
aldeles ophørte, og mange af de franske Colonister flygtede til de 
omliggende Øer, deriblandt ogsaa til St. Croix, hvor nu efterhaan- 
den ogsaa den mindre frugtbare Østende indtoges til Dyrkning af 
Sukkerrøret helt ud til Cotton Valley og Cotton Grove nær Øst¬ 
pynten, medens samtidigt mere og mere af det skovbegroede 
Høiland i den vestlige Del, trods den vanskelige Dyrkning, blev 
ryddet og beplantet med Sukkerrør, saa at det dyrkede Areal i 
1797 omfattede 28,655 Acres ^). Selvfølgelig indskrænkedes den 
oprindelige Vegetations Omraade saaledes mere og mere, ikke blot 
ved Rydningen af Land til Sukkerrør, men ogsaa ved den forøgede 
Brug af Brændsel, saavelsom ved det større Behov af Land til 
Græsgange og Provisionsgrunde (Kjøkkenhaver) til det forøgede 
Antal af Kreaturer og Slaver, som var nødvendigt til Plantagernes 
Drift. 
Denne omfattende Cultur vedligeholdtes trods enkelte Gange 
indtræffende Tørke' lige *til henimod Slaveemancipationen i 1848, 
efter hvilket Tidspunkt de forandrede Arbeiderforhold, som kun 
tillode de bedre Plantager at vedblive med Dyrkningen af Sukker¬ 
rør, i Porbindelse med Jordens gradvise Udmagring, især paa den 
allerede i Forveien mindre frugtbare Østende, medførte en stor 
Del Sukkerplantagers Omdannelse til Kvægplantager, idet de for¬ 
hen dyrkede Marker dels, skjønt kun i mindre Udstrækning, be- 
plantedes med Guinea-Græs (Panicum maximum), dels oveiiodes til 
Katuren for efterhaanden at omdannes til kratbevoxede naturlige 
Græsgange for Kreaturerne. 
Paa denne Maade ere i de sidste 25 Aar omtrent 20 Sukker¬ 
plantager, deraf de fleste paa Østenden og enkelte paa Kordkysten, 
gaaede ud af Drift og tildels hjemfaldne til Katurtilstanden, hvis 
0 Ledru; Voyage aux iles de Teneriffe, la Triiiité, St. Thomas, St. 
Croix et Porto Rico. Paris 1810. Tome U, p. 24. 
Vidensk, Meddel, fra den naturh. Foren. 1876. 
4 
