50 
Virkning paa den spontane Vegetation kun forstyrres ved Kvægets 
Omflakken paa de øde Bakker og ved de faatallige Indbyggeres 
Brændehugst, hvilke to Ting i Forening imidlertid ere tilstrække¬ 
lige til at forhindre Fremvæxten af Skoven paa disse Steder. 
Under den nordamerikanske Borgerkrig forsøgtes det, og ikke 
uden Held, at gjenoptage Dyrkningen af Bomuld paa enkelte 
af de østlige Plantager, men de efter Freden hurtigt faldende 
Priser saavelsom Sommerfuglelarvers Ødelæggelser gjorde snart igjen 
en Ende paa disse Forsøg. Den i Slavetiden hist og her drevne 
Cultur af Indigo er for længe siden opgiven, ligesom heller ikke 
Tobaksavlen synes at have havt noget betydeligt Omfang i Øens 
anden Culturperiode og for Tiden aldeles ikke drives der. For 
Øieblikket ere endnu omtrent 17,000 acres eller omtrent af 
hele Øens Areal cultiveret med Sukkerrør, især i Slettelandet i 
den vestlige Del, i mindre Grad paa det vestlige Høilands Bakker 
og i den østlige Del. 
Til Provisionsgrunde for Hegerne benyttes dels brakliggende 
Sukkerland', dels, men i mindre Udstrækning, Skovland, som paa 
en ufuldkommen Maade, blot ved Træernes Omhugning, ryddes af 
Arbeiderne. 
Det Øvrige af Øen er dels beplantet med det ovenfor omtalte 
Guinea-Græs, dels optaget af naturlige, kratbegroede Græsgange, 
de saakaldte „pastures“, dels endelig, især paa de steile Skraaninger 
i det vestlige Høiland, bevoxet med Skov, hvori der vel altid er 
blevet hugget til forskjellige Tider, men som dog aldrig har været 
aldeles ryddet, hvorfor Øens oprindelige Vegetation her findes bedst 
bevaret. 
Efter dette korte Overblik over Øens Naturforhold og Om¬ 
fanget af dens Cultur til de forskj ellige Tider vil det være lettere 
at forstaa den følgende Fremstilling af St. Croix’s nuværende Vege¬ 
tation, ordnet efter de forskjellige Grupper, i hvilke den paa 
en naturlig Maade -bliver delt ved Terrænforholdene og ved Cul- 
turens Paavirkning. 
f 
