51 
Floraens almindelige Karakteer paa Øen er selvfølgelig over¬ 
ensstemmende i Hovedsagen med den vestindiske og særligt med 
de mindre Antillers, idet den ligesom de fleste af disse ikke har 
endemiske Arter eller Slægter at opvise , men har modtaget 
alle sine Planteformer fra et eller flere af de nærmeste Vegetations¬ 
centrer, med hvilke den i tidligere Tid har været landfast. 
Trods Cultnrens Paavirkninger fremviser Øens Plantevæxt dog 
de fleste af de for den vestindiske Flora eiendommelige Forma¬ 
tioner, idet kun Savanne- og Urskovsformationen ikke findes paa 
den, ligesom selvfølgeligt de kun i betydelige Høider optrædende 
Bregneskove og Alpeurter ikke kunne trives paa St. Croix’s lave 
Bjerge. Da Høide- og Temperaturforskjellighederne ere saa ube¬ 
tydelige, faa de ingen Indflydelse paa Planternes Fordeling. Da 
kun to Bjergtoppe naa c. 1100 Fods Højde og Temperaturforskjelleii 
næppe er 2°, kan der af disse Forhold ikke udspringe nogen Ind¬ 
flydelse paa Vegetationens Sammensætning. Kun ganske enkelte 
Arter har jeg ikke fundet lavere end 800', nemlig; Epidendrum 
cochleatum L., Ternstroemia elliptica S\v. og den klatrende Poly- 
podiurn Swartzii Baker, som jeg kun har fundet paa Toppen af 
Mount Eagle. 
Efter de klimatiske og geognostiske Forskjelligheder i For¬ 
bindelse med Indflydelsen af Menneskets Virksomhed falder Øens 
Vegetation naturligt i fire Hovedgrupper, som væsentlig adskille sig 
fra hinanden, og som i det Følgende ville blive nærmere omtalte 
hver for sig. 
Disse fire Hovedgrupper ere Kystfloraen, det dyrkede 
Bælte, Skovvegetationen og den tørre Kratvegetation, 
som uagtet der hist og her findes Dele af den ene indsprængt i 
den anden, dog i Hovedsagen hver for sig indtage temmelig sam¬ 
menhængende større Distrikter af Øen, saaledes som et Blik paa 
den medfølgende Kortskizze vil vise. 
*) Ifølge Grisebach (Geogr. Verbreitung der Pflanzen Weatindiens, S. 55) 
have af de mindre Antiller kun to mere end to endemiske Arter, tr« 
have to, fire have en og de andre slet ingen. 
4* 
