60 
En anden Cultiirplante, livis Dyrkning endnu kun er meget 
indskrænket, nærmest til Grøngjødning og Kreatnrfoder, men som 
uden Tvivl vilde kunne blive af stor økonomisk Betydning for Øen 
ved at erstatte det nu almindelige Brødkorn, Maisen-, som aarligt 
maa indføres i store Kvantiteter, er Guinea-Korn et {Sorghurn 
vulgaré), som voxer hurtigt og let og ofte opnaar en Høide af 12— 
16 Fod, og til hvis Dyrkning Størstedelen af de nedlagte Sukker- 
jilantagers nu saagodtsom ubenyttede Land vilde egne sig i for¬ 
trinlig Grad. 
I det brakt liggende Agerland erholde Plantagernes Arbeidere 
som oftest det dem ifølge Arbeiderregulationerne tilkommende Stykke 
Land paa 900 Kvadratfod tildelt, hvorfor man i det dyrkede Bælte 
paa Øen mellem de friske, grønne^ Sukkermarker, foruden det brakt 
liggende Land, der som oftest benyttes til Græsning, seer mindre 
Stykker Land bevoxede med Guinea-Korn og andre, hvor Kegrene 
have plantet deres Kjøkkenurter, her almindeligst „søde Kartofler“ 
{Ipoinæa Batatas), Yams {Dloscorea alatd), „Pigeon Peas“ {Ca- 
janus indicus), Okro (Abehnoschus esculentus) og Pumpkin (Cu- 
curbita Melopepo). 
Permanente kunstige Græsgange, bestaaende af Plantninger af 
det i Tuer voxende Guinea-Græs {Panicum maximimi), sees hist og 
her, mest paa Bakkerne, hvor Sukkerrøret ikke trives vel, som 
oftest beplantede med spredte Thibet-Træer (Acacia Lebbek), hvilket 
giver Terrænet et tiltalende., parklignende Udseende. Græsset, 
som i regnfulde Aar ofte opnaar en forbaiisende Høide, saa at det 
endog kan skjule en Mand tilhest, skjæres med Segl, og Kreatu¬ 
rerne faa ikke Tilladelse til at gaa løse paa disse iMarker, saaledes 
som paa de naturlige „pastures“. 
Den spontane Vegetations Omraade i denne dyrkede Del af 
Øen er selvfølgelig meget begrændset og indskrænket til Græs¬ 
markerne og smalle Terrænafsnit langs Bække, Grøfter og Veie 
samt til Ukrudtet i Sukkermarkerne, hvor den endog er undergiven 
mangfcildige Forstyrrelser ved Oprensning og Lugning, saa at det 
