74 
navnlig- „Tliibet-Træet“, der ofte sees helt bedækket med de tætte, 
mørkegrønne Buske. 
Uagtet Skyggen paa Skovbunden paa Grund af det tætte 
Løv som oftest er meget stærk, findes der dog en Del Planter, som 
ynde dette Halvmørke, og som bedst synes at trives ber i det 
løse Bladmuld under Træer og Buske. Hertil børe den krybende 
Callisia repens, som voxer selskabeligt og ofte danner et tæt 
Tæppe over Jorden, den lille bvidblomstrede Evolvulus nmnmu- 
larius , de elegante Piperaceer Peperomia ohtusifolia og blanda, 
den fine lille Microtea debilis, Mollugo nudicauUs samt nogle 
Halvgræsser med fine Stængler, saasom Kyllinga jiliformis, Scleria 
pratensis og Jiliformis , medens der over denne spinkle urteagtige 
Vegetation bæver sig nogle andre Skyggeplanter, som ved derés 
mægtige Bladrosetter danne en stærk Modsætning til den. 
Hertil børe især Anthurimn macrophyllum, livis mørke, læder- 
agtige Blade ofte blive over to Fod lange, og som navnlig findes 
almindeligt i den tidligere omtalte Skovdal Wills Bay paa Nord¬ 
kysten. 
Ogsaa Bregner sees ikke sjeldent her paa Klippernes Skraa- 
ninger under Træernes Skygge, især hvor Terrænet er fugtigt og 
muldrigt, skjønt deres Antal ikke er stort, hverken i Henseende 
til Arter eller Individer. 
I Klipperevner, hvortil Lyset bar noget mere uhindret Adgang, 
og hvor der kan samle sig lidt Bladmuld og Fugtighed, sees den 
eiendommelige Urticee Fleurya æstnans med sine glasklare Grene 
og stivhaarede Blade saavelsom den altid friske Pilea microphylla 
og den rødblomstrede Leria nutans. 
Paa Steder, hvor Skoven bar været omtrent ryddet, navnlig 
for der at dyrke Kjøkkenurter i nogen Tid, men senere igjen er 
bleven overladt til sig selv, findes der en secundær Opvæxt, 
som foruden en Del af de oprindelige Træformer indbefatter flere 
massevis optrædende Arter, der synes at have en større Evne 
til at bemægtige sig et uoccuperet Terræn, paa Grund af deres 
hurtigere Væxt, end de andre, men som sjeldent findes i den mere 
