164 • 
Præst, Sira Biørn T li 6 r 1 a k s e n, at der gaves af Steinbitr- 
Slægten; 
1. „Steiiibitr“ (den almindelige, tverbaandede Form). 
[2. „Hafmiis, en anden Art, overgivet til Landpbysikus og af 
barn nedsendt til j\Iuseet“]. 
3. „Hlire, lig den almindelige, men med sorte Pletter“. 
4. „Biågoma, lig samme, men med blaasoid Kjæft og uspi¬ 
selig formedelst samme edderagtige Farve 
Og lidt omstændeligere hedder det i et Brev fra en Præst 
paa Vesterlandet, J. Helg aso n, til den lærde Dr. Sclieving 
ved Bessestad Skole, der til sit under Arbeide værende islandske 
Lexikon havde bedet ham om Oplysninger om de forekommende 
sjeldnere Fiskebenævnelser og de Fisk, som deiTed betegnedes*): 
„Steiubitakiiid‘‘. 
1. „Steinbltr“ (denne beskriver han ikke, den var jo hver 
Mand bekjendt; see Udtrykkene'nedenfor ved Hlire). 
2. „Ulfsteinbitr er større og tykkere end den almindelige 
Stenbider, men dens Skind og dens uparrede Finner ere 
nieget lige hins , med Undtagelse af, at Skindet er mørkere 
farvet; Hovedet er meget tykkere end paa Stenbideren især i 
dens forreste Del, hvor det er (som man kalder det) „klnmp- 
snudet“. Udvendigen er Munden som hos Stenbideren; 
Tænderne ere smaa og staae i tre Eader. Den er en god 
*) „Stelnblta'kind“, 
1. Steiiibitr. 
2. Ulfsteinbitr er stærri og digrari enii almennr Steiiibitr, enii rod 
hans og nggar er mjog likt, utan hvad rodit er dockvara; hofudit er 
mikid digrara enn å Steinbit, einkiiin aø framan, hvar pad er (sem 
menn kalla) klnmbavaxid; munnnrinn er aØ iitan likr sem å Steinbit; 
tennirnar em småar og prisett rod peirra; hann er godr sodmatr og 
hin bestå porskbeita; peir, sem jeg hefi sed, vom her nm bil ad 
lengd 1 Alin 3 Qvartil, og nær pvi eins digrm og låturselskopar. 
3. Blågoma er ad stærd, lit og skapiilagi sem Steinbitr, utan hvad 
munnurinn er ad innaii dockblår sem å Ufsa: pessi fiskr er sagdr oætr. 
4. Li ri (Hlire) er svo almennr, aø honum parf ei lisa. 
5. Skerjasteinbitr. 
