174 
under de store Vaar- og Sommer-Fiskerier“, idet der endog • til- 
føies, at „den forekommer her, som det synes, i større Antal end 
An. lupus, skjøndt den ikke gaaer langt ind i de dybeste Fjorde; 
i Porsangerfjorden fanges den saaledes almindeligt ved alle de 
ydre Fiskevær, men faaes sjelden i denne Fjords indre Dele“. 
Fremdeles siger samme Forfatter; „I sin Udbredelse følger 
den, ligesom andre oprindelig aretiske Arter, sandsynligvis den 
ydre Skjærgaard langs den største Del af Landets Kystlinie, idet 
den foruden i Finmarken tillige forekommer ved Bergen, fra hvis 
Omegn jevnlig Individer bringes til Fisketorvet i denne By“ 
(S. 70—71). 
Destoværre foreligger der hverken i Prof. Esmarks eller 
i Hr. E. Colletts Angivelser noget som helst, der med Sikkerhed 
kunde hentyde paa, at den norske, under Havnet An. pantherinus 
Zouieio anførte Fisk var den samme som den islandske, hvilket jeg 
dog maatte formode, og denne Formodning havde jeg ogsaa udtalt 
ved Haturforskermødet i Kristiania 1868 efter det der foreviste 
Exemplar* **) ). Men der var imidlertid hos Hr. Collett omtalt et 
relativt Længdeforhold — nemlig det mellem Tandrækkerne paa 
Ganebenene og paa PlougskjærheneU^*) — der forøgede Sandsyn- > 
ligheden af, at Fiskene virkelig vare artidentiske, i alt Fald indtil 
det maatte vorde godtgjort, at der forekom flere nærstaaende Arter 
med denne tigerplettede Tegning. 
Da der nu i det zoologiske Museum i Christiania syntes mig 
at være tilstrækkeligt Materiale til Spørgsmaalets endelige Afgjø- 
relse, tillod jeg mig, strax efter at have modtaget Hr. Colletts 
ovennævnte velkomne Arheide, at gjøre Forfatteren opmærksom 
paa de store Huller i vore Kundskaber der var dels med Hensyn 
til denne Fisks Forhold til den islandske Hlire, dels med Hensyn 
*) I Beretningerne for dette Møde har ogsaa Prof. Esmark anført som 
Synonym A. minor Eg. oi. 
**) „Af de tre Ben naarVomers tandhærende Del ubetydeligt foran Palatin- 
henenes, medens disse strække sig ubetydeligt hagenfor den tilsva¬ 
rende Del af Vomer“. 
