186 
/ 
/ # 
Her er det mig kun af Vigtighed at anføre, at jeg af den 
lange i „Zoographia“ optagne Beskrivelse ikke kan uddrage andet, 
end at den kamscliatkeske er fuldstændig artsforskjellig fra de hidtil 
omtalte Former, især da Finnernes Straaleantal er opgivet saaledes: 
P. 21; D. 84 ; A. 54; C. 17; 
samt at Eygsøilen er kaldt forholdsvis stærk-udviklet (spina dorsi 
satis valida) — Data der have deres særlige Betydning i Sam¬ 
menligningen med vore nordiske Arter. I de allersidste Aar (1873) 
er endeligen én Form til hleven beskrevet fra det stille Hav, 
nemlig An. fasciatus Bieeker fra den chinesiske Kyst. Beskrivelsen 
findes i „Neederlandsch Tijdschrift voor de Dierknnde“, D. lY, S. 151; 
men denne har desværre ikke hidtil været mig tilgængelig. 
Anmærkning 
om GI ah ns .^.^Anarrliichas mhxor''’' i Fabricii „Fauna Grønlandica“, 
Nr. 97**, og om F abers ukritiske Behandling -af Eg. 01 afse ns 
An. minor eller Hlire i hans „Naturgeschichte der Fische Islands“ 
4*«, 1829, S. 70—75. 
Først maa jeg berigtige den Misforstaaelse, der findes i Prof. Krøyers 
foran S. 179 gjengivne Anmeldelse af hans nye Art An. denticulatus. 
Krøyer siger nemlig, at Fabricins i „Faun. Grønl.“ optog „den af 
Glahn beskrevne Søulv“ „som Varietet af den almindelige Søulv under 
Navn af An. minoA\ hvilke Ord fra 1844 unægtelig gjentage samme For¬ 
fatters tidligere (1840) i „Danmarks Fiske“ I, S. 370, Anm., med frem¬ 
hævet Tryk udtalte Mening, at Fabricins har ikke opstillet „An. minor 
som særskilt Art med eget Nummer“, men dette er mindre rigtigt. 
Vel }4trer Fabr. til Slutning, dog i helt ubestemte Udtryk, at den efter 
Glahn beskrevne Form, som Glahn selv og efter ham Fabricins 
ansaae for at være Islændernes Hlire, syntes ham kun at være den yngre 
Stenbider, idetmindste havde han ikke kunnet efter Beskrivelserne gribe 
noget fast Artsmærke imellem dem (mihi varietas junior Lupi videtur 
saltem differentiam specificam non attingere possum); men han har jo 
baade.lavet helt nye Diagnoser for begge Arterne, for Lupus under Nr. 97: 
„A. major, dentibus solidis obtusioribus“, for minor under Nr. 97^^: „A. minor. 
