219 
I Aiim. S. 361 bemærker KL: „Da die Sporen des P. cry- 
stallinus im Krucbtsaft eiiieii Mucor geben, wie im Folgeiideii ge- 
zeigt wird, und somit allen zii den Mncorini geliorenden Pilzen die 
Mucorforin gemeinsam ist, so dachte icb anfangs, dass es zweck- 
massig ware, alle diese Pilze unter Mucor .znsammenznfassen.“ 
Denne, systematiske Forandring foretages dog ikke; tlii, siger 
han, „vi kjendo endnu ikke de paagjældende Svampeformers hele 
Naturhistorie 
Pilololus lader Forf. saaledes foreløbigt danne et eget genus 
indenfor Fam. Mucorim. 
Angaaende Coemans Lære om Pleomorphie bemærkes S. 362: 
„Die Natur der Conidien ist sehr zweifelhaft und fiir die andern 
Organe ist weder der Zusammenhang mit dem Pilobulus-Mycelium, 
noch die Identitåt des sie tragenden mit dem letzteren, *noch auch 
die Zusammengehorigkeit durch Aussaat-Versuche iiachgewiesen, ja 
nicht einmal 'wahrscheinlich gemacht, da diese Organe nur den 
Standort mit Pilobolus gemein haben.“ 
Derpaa meddeler Kl. nye Opdagelser, som han mener at have 
gjort, nemlig at under visse Forhold &o/M5-Fructification skulde 
vexle med A/wcor-Fructification og saaledes, at begge staa i gene¬ 
tisk Forbindelse. Hele Bevisførelsen er her meget svag, og hans 
Paastande ere ogsaa allerede bievne gjendrevne. I - Afhandlingens 
Slutning gjøres opmærksom paa, at Coemans’s Chlamydosporer 
rimeligvis ere identiske med de af Woronin hos Ascoholus pul- 
cherrimiis opdagede Organer af samme Navn. 
Ørsteds „System der Pilze“ (deutsche Ausg. von Grise- 
bach und Keinke. 1873). S. 79 beskrives Pilololus efter Bre- 
felds Opfattelse. Fig. til P. crystallinus er nærmest copieret 
efter Colin. 
„Bech. sur les Mucorinées“ par L e M o nnier et v an T i e g h e m 
(j,Ann. des sc. nat. Botanique“, S. V, T. XYII, 1873) indeholder 
S. 271 0 . flg. en Critik af Kleins Lære om Pleomorphien hos 
Pilobolus, hvilken paavises at bestaa af en Kække Feiltagelser. 
