235 
holder mine egne Iagttagelser med de øvrige Forfatteres, opfatte 
denne Art som en Pattedyrgjødningsform. 
I Berkeley.’s foran omtalte Afliandlinger findes enkelte af 
de her nævnte Copriner beskrevne, men ingen nye. 
De denne Slægt vedrørende morphologiske og physiologiske 
Bidrag, som vare givne indtil 1865, har de Bary sammenstillet 
og forøget med nye i sin under Slægten Agaricus citerede Bog. 
De Sider, hvor Coprinerne fornemlig omhandles ere: S. 14, 16, 
30, 32, 33, 35, 38, 40, 67, 68, 69, 73, 112, 113, 134, 170, 
171, 172, 190, 191. 
Til hvert Hovedafsnit er der knyttet en Literaturoversigt. 
186 6 udgav Rostrup sin Afhandling „Om Dyrkningsforsøg 
med Sclerotier“ („Botan. Tidsskrift^, 1ste B.). Her skal kortelig 
gjennemgaaes, hvad der berettes om Sclerotium stercorarium DC. 
S. 208—210, Tab. III, Fig. 1—6. 
I Novbr. og Decbr. 1864 fandt R. en Mængde Sclerotier i 
Kogjødning paa Klingstrup Mark ved Skaarup pr. Svendborg, hvilke 
han uden nærmere Drøftelse betegner med ovenstaaende Navn, og 
hvortil han knytter følgende Beskrivelse; 
„Den {Sclerotium) vexlede fra et Peberkorns til en Hasselnøds 
Størrelse, ligesom ogsaa Formen var meget forskjellig, ægformet, 
linieformet eller puklet; indvendig var den hvid, udvendig først 
glat og blygraa, senere rynket og sort.“ En Del bleve ndsaaede i 
Decbr. i et Glas med Jord paa Bunden. 21de Marts 65 var der 
fra et af Sclerotierne udskudt et Sporocarpieanlæg, hvilket 31te 
Marts havde udviklet sig til en allerede da henflydende Coprinus. 
De senere talrigt avlede Individer viste sig at være Coprinus niveus 
Pers. „Den 21de April var der nemlig paa Sclerotierne fremkommen 
flere ærtestore, hvide Vorter, af hvilke der allerede 3—4 Dage 
efter var udviklet modne Exemplarer af Coprinus niveus , med 
tommehøi, 1—tyk, hul, snehvid filtet Stok, og en klokke¬ 
formet Hat, tæt beklædt med en hvid Uld, der let faldt af og 
frembød en askegraa, fintfuret Hat med en lille brun Isse.“ — 
