247 
nu, at den skimtes bag Forfatternes Beskrivelser og Afbildninger 
af Coprinus niveus (Pers.) Fr. 
„Flor. Dau.“, Persooii’s „Syn.“, Schumacher’s „Enu- 
meratio“ og „System. mycol.“ I, fremstille den lividmelede Form. 
Det maa endvidere lier bemærkes, at det eneste Substrat, der an¬ 
gives, er Hestegjødning, og heri ere Sclerotierne endnu 
ikke fundne. I Hostrups ovenfor omhandlede Skrift be¬ 
skrives den hvidfiltede Fonn (se Udhævelsen). Det samme er 
nærmest Tilfældet i „Epicr.“, Ed. II, og i Kabenhorst’s 
„Deutschlands Kr}^togam.“ I Pilze; men i de to sidstnævnte 
Værker angives Substratet heller ikke som Hestegjødning alene, 
det betegnes tillige som Gjødning overhovedet. Hos Cooke, 
Berkeley og Paulet synes begge Former at være fremstillede; 
sidstnævnte Forfatters Beskrivelse svarer nærmest til den hvid¬ 
filtede, medens hans Afbildning derimod gjengiver den hvidmelede. 
Det angivne Substrat er hos Berkeley og Paulet Gjødning 
overhovedet, hos Cooke Hestegjødning. — 
Sclerotierne ere i Reglen uregelmæssigt knolddannede og af 
meget vexlende Form og Størrelse, sjeldnere næsten kuglerunde. 
Undertiden bestaa de af et mægtigere Parti, hvorfra der udgaa tyn¬ 
dere, ofte bugtede, krogformede Forlængelser, hvilke omklamre Gjød- 
ningen. I nogle Tilfælde ere de udstyrede med Huller, hvis Vægge 
dog ere barkklædte, og hvorigjennem der tidt gaa Græsstraa og 
smaa Pinde. Det er sandsynligt, at disse fremmede Legemer have 
foranlediget Hullernes Dannelse. Denne Formodning bliver i andre 
lignende Tilfælde til Vished, idet man paa Sclerotiets Overflade 
kan se Mærker af Substratets bløde Dele og iagttage, hvorledes 
Sclerotiet ligesom er støbt omkring disse og giver et nøiagtigt 
Aftryk deraf. Det er oftest de mindste, som jeg har fundet at 
være runde; de større og de største ere derimod for det meste 
puklede og uregelmæssigt knoldformede. 
Nogle Gange havde jeg Leilighed til at iagttage, hvorledes 
Sclerotiet udviklede sig. Jeg saae da, at det begyndte som en 
