267 
Leiliglied have vist. Jeg benyttede derfor flere Dage til Studiet 
af dette Forhold, saavel inde som ude i den frie Natur, og tilsidst 
lykkedes det mig at udfinde Kilden til de bedrageriske Sporer. 
Samtidigt med Pez. granulata og paa selv samme Kokasse findes 
nemlig i Keglen den lille Ascophanus minutissimus og ikke sjeldent 
i meget stor Mængde. Den voxer hyppigt i Pezizaens umiddelbare 
Nærhed og udslynger sine Sporer med temlig Kraft. Adskillige 
Gange iagttog jeg, at de bleve fastklæbede imellem Vorterne 
eller trængte ind i disses Celler, og min Vildfarelse var saaledes 
oplyst. Førend jeg forlader denne Art, vil jeg beskrive Para- 
physerne og Myceliet (Tavle VI, Fig. 38, 43^—45). Hine ere 
tykt traadformige, enkelte eller til Grunden, sjeldnere kun i Spidsen 
tvekløvede, oftest udstyrede med to eller tre Tverskillevægge, sjel¬ 
dent med en eller '.med ingen; de indeholde smudsigt brunrød, 
grynet Substans; øverste Led indtager i Reglen over Halvdelen af 
hele Paraphysen og er lidet opsvulmet*i Spidsen og her tillige 
hyppigst stærkest farvet; dog findes der ogsaa farveløse Para- 
physer.. De ere omtrent af Længde med Asci. — Myceliet er 
traadformet, grenet, septert, farveløst eller brunladent; i Skille¬ 
væggenes Næu’hed findes undertiden smaa, runde, klare, stærkt lys¬ 
brydende Legemer (Woroninske), hvis Antal og Grui^pering er for- 
skjellig (Tavle VI, Fig. 38). 
Pez. fimeti (Fckl.) E. Ch. Hans. 
Et eneste Exemplar paa gammel, fast Kogjødning (Østerved- 
sted-Hede, Jylland) Aug. 1874. 
Pez. Ripensis E. Ch. Hans*. 
Sclerotium mere eller mindre kuglerundt; mørkebrunt, laadent 
« 
af smudsigt gulbrune, tykvæggede, septerte, grenede og imellem 
hverandre sammenflettede Hypher. To kunne være forbundne ved 
dette Fletteværk. Hyppigt 10 Millim. i Diam.; nogle dog lidt 
større, andre mindre. 
Det laadne, brune, tykke Yderlag indeslutter en hvidgul Marv, 
hvis Væv er i temlig høj Grad luftfyldt (Tavle IV, Fig. 18—20). 
