274 
Sporernes Udvikling skildres S. 12 feilagtigt som en successiv, 
og idet Cellekjernen betegnes: „le premier rudiment de la pre¬ 
miere sporesaa har B. atter sagt mere, end han kan forsvare. 
Han giver sine Meddelelser om ovennævnte Forhold, som om de 
gjaldt for alle Ascoboler, men Henvisningen til Figurerne er knyttet 
til Åscoh. furfuraceus-, om han har undersøgt andre sees ikke. 
I Henseende til den brune Farve, hvormed Sporerne ofte optræde, 
angives, at den er foranlediget ved en vis Udtørring, eller derved, 
at de af forskjellig Urund blive længere Tid end sædvanligt i Spo- 
rocarpiet. Farvestoffet, der findes hos Ascobolei genuini, er efter B. 
udelukkende knyttet til Episporinm, der herved mister sin Seighed 
og bliver voxagtig samt udstyres med de for denne Afdeling eien- 
' dommelige Spalter, „gercnres, fissnres“. Disse ere af tidligere My- 
cologer bievne misforstaaede, og B. mener at være den første, som 
har udredet det rette Forhold, men dette er ikke Tilfældet, selv om 
hans Tydning skulde være den rigtige; thi allerede 1866 skriver 
De Bary i „Morph. und Phys. der Pilze“ S. 128: „Die zierlichen 
Langsstreifen auf den ovalen Sporen von Åscoholus furfuraceus 
und Yerwandten sind enge, soviel ich erkennen konnte, vollig offene 
Langsspalten in dem schon violetten Episporiiim“. SomExempel paa 
Hypertrophie beskrives hos Åscoh. lignatilis, Crouani, vir idis, fur- 
fur aceus, glober og immer sus Sporer, som have opnaaet en Stør¬ 
relse af 3—4 Gange den normale. Der gives tillige flere Exempler 
paa Atrophie og paa Ascobolei genuini, hvis Episporinm er blevet 
farveløst. De galatinøse Vedhæng og Hylstre omtales, og der 
gjøres navnligt for Saccoboluss Vedkommende opmærksomt paa, at 
• alle Sporerne her ere indesluttede i en fælleds Sæk. Spiringen af 
Sporerne hos Ascob. viridis foregaaer 8—10 Timer efter Udsaa- 
ningeu. De forøges herved lidet i Volumen, aabne sig derpaa i 
den ene eller i den anden Ende, undertiden i begge eller paa et 
hvilketsomhelst Punkt af Overfladen for at udsende farveløse 
Spiretraade. 
De to Slags Conidier, som C o eman s beskriver, søgte B. 
forgjeves, derimod saae han ofte fremmed Indblanding af Penicillium 
