294 
Nogle faa paa gammel Hestegjødning (Holte, Sjælland); Juni 
1874. 
Den indtager et næsten lignende Forhold til Sac. Kerverni 
som depauperatus til neglectus] det er nemlig væsentligst kun i 
Henseende til Størrelsen, at der er Forskjel mellem disse to nær- 
staaende Species; men her er den og meget iøinefaldende, saaledes 
ere f. Ex. Sporerne af Sac. nov. spec. kun halvt saa store som 
Sac. Kerverni ^ (Tavle VI, Fig. 22). Jod farver Ascusvæggen hlaa. 
Ascobolus Pers. 
Ascoh. immer sus Pers. 
Almindelig paa Ko-, Heste- og Faaregjødning overalt i Dan¬ 
mark i Sommer- og Efteraarstiden. 
Det er hos denne Art let at iagttage, hvorledes de langt 
fremspringende Asci høie sig hen mod Lyset. Bo udi er beskriver 
(1. c. S. 38) Sporocarpiets Yderflade som haaret. Jeg har imidlertid 
forgjeves søgt disse Haar, men fandt ikke sjeldent fremmede Le¬ 
gemer fastklæbede til Væggen, saaledes ogsaa Børster af Ascoph. 
pilo sus, undertiden Mycelietraade, dels tilhørende Svampen selv, 
dels tilhørende andre, i hvis Nærhed den voxede. 
Ascoh. ærugineus Fr. 
Ret talrig paa gammel Hestegjødning (Slagelse); Mai 1875. 
Denne Form hører iblandt de noget tvivlsomme Arter. 
Ascoh. vinosus Berk. 
Nogle faa paa gammel, tør Kogjødning (Marker ved Lade- 
gaardsaaen i Kjøbenhavns Nærhed); Mai 1874. Den slutter sig 
meget nær saavel til den foregaaende som til Ascoh. furfuraceus, 
men adskiller sig fra begge ved Sporocarpiets rødlige Farve. Med 
Hens}Ti til Sporerne, Asci og Paraphyserne kan der ikke paapeges 
nogen virkelig Forskjel hos de tre nævnte Arter, og der er meget, 
som taler for at forene dem. 
Ascoh. microscopicus Crn. 
I Mængde paa gammel, klæbrig Hundegjødning (Hellebæk, 
Sjælland); Juli 1874. Bo udi er er tilbøielig til at fjerne den fra 
