301 
II. 
Genus rummer kun 2 Species, som sikkert begge ere knyttede 
til Pattedyrgjødning. P. punctata er funden i alle de Lande, hvor 
Mycologien er dyrket med Iver, ogsaa udenfor Europa. Saaledes 
fandt f. Ex. Prof. Hausskneclit den paa Kogjødning ved Tiflis. 
P. oedipus synes at være indskrænket til varmere Egne. Heste- 
gjødning er det Substrat, livorpaa de vistnok hyppigst forekomme, 
og for P. punctata & Vedkommende’ er Efteraaret og Vinteren den 
gunstigste Tid. Det er paafaldende, at sidstnævnte Art ikke er 
fundet af Euckel i det af ham saa godt gjennemsøgte Ehingebet; 
PI o wri glit fandt den ikke heller i Egnen om Kings-Lynn i Eng¬ 
land. Grunden hertil turde muligvis være, at den fortrinsvis er 
knyttet til Stranden; jeg har idetmindste under mine Studier mod¬ 
taget en saadan Opfattelse. — 
P. punctata (L.) Er. 
I temlig stort Antal paa gammel Hestegjødning (Sjælland, 
Vendsyssel) Efteraar og Vinter 1874 og 1875. Schumacher 
iagttog den tillige paa Kogjødning. 
Paa Øen Amager fandt jeg i October og December 1875 samt 
i Mai 1876 et meget stort Antal Exemplarer af en mærkelig 
monstrøs, uudviklet Form af ovennævnte Art. De voxede paa 
gammel Hestegjødning. Stromas Form og Længde var i høi Grad 
forskjellig, dog oftest langstilket, med graafiltet Yderflade ned ad 
Siderne, sjeldnere glat og sort; foroven udvidede det sig hyppigst 
bægerformet, og saavel Kanden som den egentlige Discus var da 
altid udstyret med et gulgraat eller rødligt Pulver (Conidier). 
Nogle meget spinkle endte med et ovalt Hoved, der for største 
Delen bestod af lignende Conidier. Stromaet var i Keglen ugrenet, 
dog ikke altid; undertiden fandtes to sammensmeltede; nedadtil 
blev det oftest tyndere. De, der fra Gjødningens Underside skjøde 
op mod Lyset, vare, som man kunde vente, de længste og tidt af 
meget monstrøst Udseende. 
Den her beskrevne monstrøse Form stemmer saa aldeles overens 
med Bulliard’s Afbildning af Peziza coriacea^v^., PI. 438, Eig. 1 
i 
