319 
denne Art iagttog jeg abnorme treleddede Sporer; se Tab. YIII, 
Fig. 35. 
Sp. gigantea E. Cli. Hans. 
Sporocarpiiim næsten kuglerundt; Halsen meget kort, vorte¬ 
dannet, sort; Spliærula sortegraa eller brunladen, undertiden besat 
med enkelte, korte Mjcelierester; ^/o—1 Millim. bøit. Spredte, 
nedsænkede indtil Halsen. Asci ten- eller kølleformede, kortstil- 
kede, i Keglen krummede, oftest med en stor, foroven lukket Pore; 
8-sporede; sporebærende Hel 250—300 p. 1., 50—^60 p t. Sporæ 
sortebrune, langstrakt tenformede, 4-leddede, stærkt indsnørede 
mellem Leddene, disse ere oftest uligestore, de to midterste mere 
eller mindre firkantede. Endeleddene i Reglen tydeligt tilspidsede; 
120—150 p 1., 18—20 p t. Hver Spore er omgiver af et gela- 
tinøst, vandgraat Hylster, der begrændses af en meget tynd Væg 
og temlig hurtigt opløses, hvorefter Leddene hyppigt snart ad- 
skilles. Paraphyses vandgraa, meget skrøbelige, talrige, traadfor- 
mede, med uregelmæssige, undertiden opblæste Led, omtrent af 
Længde med Asci. Se Tab. VI, Fig. 46—47. 
Temlig talrig paa gammel Faaregjødning (Long-Mose, Sjæl¬ 
land) Juni 1876. — I nogle Tilfælde iagttog jeg en fastere gela- 
tinøs Masse inde i Hylsteret der, hvor Sporeleddene støde sammen. 
Hvis man ved Tryk skiller disse ad, saa viser det sig, at Hylsteret 
er stærkt nok til en Tid at hindre deres Spredning; dets tynde, 
skrøbelige Væg gaaer under denne Proces hist og her itu, og man 
seer da tydeligt, at den virkelig er tilstede. Abnorme Forhold 
ere hyppige; jeg iagttog f. Ex. en Ascus, hvori kun fandtes 4 
Sporer, en toleddet Spore, Sporer med eiendommeligt tilspidsede 
Yderled o. s. v. Den adskiller sig fra de nærmest staaende Arter, 
Sp. intermedia og Sp. megalospora, navnlig ved sin betydeligere 
Størrelse og ved sine mere langstrakte Sporer. 
/Sp. pulchra E. Ch. Hans. 
Sporocarpiiim langstrakt pæredannet; Halsen i Reglen sort 
ret eller krummet, ofte puklet; Spliærula grøngraa, ikke sjeldent 
halvt gjennemsigtig; intet Mycelium; 320-—420 p høit. Spredte, 
